Справа № 826/5327/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/5327/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест"
до Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві Головне управління державного казначейства України у м.Києві
про зобовязання вчинити дії
Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" (далі - ТОВ "РМ-Інвест", позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач 1) та Головного управління Державного казначейства України у м. Києві (далі - ГУ Держказначейства України у м. Києві, відповідач 2) та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо несвоєчасного та неповного відшкодування суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в податковій декларації за січень 2014 року та стягнути з державного бюджету України на користь позивача пеню за несвоєчасне та неповне відшкодування податку на додану вартість по декларації за січень 2014 року, за період прострочення відшкодування податку на додану вартість за період з 21.03.2014 року по 25.03.2015 року в сумі 7 843 522,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України та зазначає, що в порушення вказаної норми відповідачами не відшкодовано суму ПДВ у строки встановлені податковим законодавством, що призвело до нарахування пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення, яка складає 7 843 522,58 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач 2 надав суду письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи, проте явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 1 проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "РМ-Інвест" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку та у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за січень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві складено Довідку від 28.03.2014 року № 601/2-26-50-15-02-24930146 у висновках якої зазначено, що достовірність нарахування суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за період січень 2014 року на суму 85656120 грн. буде визначена після отримання результатів зустрічних звірок контрагентів по ланцюгу постачання.

12.06.2014 року позивачем скеровано до податкового органу запит з проханням повідомити стан відпрацювання правомірного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ на рахунок платника у банку за січень 2014 року у сумі 61900225 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх. № від 20.04.2014 року) та бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за січень 2014 року у сумі 23755895 грн., відображених в уточнюючому розрахунку з ПДВ, поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх. № від 21.02.2014 року).

У зв'язку з відсутністю відповіді та вчинення відповідачем 1 передбачених Законом дій щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість позивач звернуся до суду з вимогами про визнання протиправними дії ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо ненадання до Управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновку щодо відшкодування 61900225 грн., зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві підготувати висновок та подати його Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві у відповідності до п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України; зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві провести по обліковій картці в рахунок зменшення податкових зобов'язань сум бюджетного відшкодування по податку на додану вартість у розмірі 23755895 грн. відповідно до уточнюючого розрахунку з ПДВ від 21.02.2014 року № та стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ "РМ-Інвест" бюджету заборгованість з податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на розрахунковий рахунок позивача в банку в розмірі 61900225 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2014 року у справі № 826/9376/14 вказані вимоги задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року вищевказане судове рішення залишено без змін.

Поставною Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2014 року та Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надати органу державного казначейства висновок щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету. Прийнято в цій частині нове рішення - в задоволенні позовних вимог відмовити. В решті рішення суду залишені без змін.

Зазначена постанова Вищого адміністративного суду України набрала законної сили в розумінні вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України 05.02.2015 року.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З аналізу викладеного вбачається, що зі змісту судових рішень по вище зазначеній справі встановлено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за січень 2014 року у сумі 61900225 грн. та відповідно зобов'язано стягнути з Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві на користь позивача суму бюджетного відшкодування у розмірі 61900225,00 грн.

Проте, станом на час розгляду справи в суді, незважаючи на набрання законної сили рішенням у справі № 826/9376/14, рішення повністю не виконано.

Згідно платіжного доручення № 7127-20 від 30.12.2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснено відшкодування податку на додану вартість по декларації за січень 2014 року шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача суми у розмірі 38 224 868,00 грн. Тобто непогашеною залишається сума у розмірі 23 675 357, 00 грн.

Позивач вважає, що сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 61900225, 00 грн. повністю не відшкодовано, а тому з урахуванням положень п. 200.23 Податкового кодексу України позивач має право на відшкодування пені на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість на ріні 120% облікової ставки НБУ, починаючи з 21.03.2014 року.

Суд керується положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 200.1 статті 200.3 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України (пп. 200.7 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 200.15 ст. 200 Податкового кодексу України (що діяв на момент закінчення процедури судового розгляду справи) визначено, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п. 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки станом на момент розгляду справи позивачу безпідставно не відшкодовано відповідачами суму ПДВ у строки, встановлені пп. 200.13, 200.15 Податкового кодексу України, позивач набув право на нарахування пені в порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

Вказані висновки суду узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в Постанові від 18.03.2014 у справі № К/800/27708/13 та з висновками Верховного суду України в Постанові від 03.06.2014 № 21-131а14.

Як вказувалось вище приписами п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України визначено право платника податків на отримання пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Аналіз викладеного свідчить, що пеня нараховується саме на суму заборгованості наявної на момент прострочення виплати, оскільки контролюючим органом 30.12.2014 року частково погашено бюджетну заборгованість у розмірі 38 224 686,00 грн., що позивачем не заперечувалось, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для нарахування та стягнення пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України з Державного бюджету України на користь ТОВ «РМ-Інвест» саме на суму невідшкодованої бюджетної заборгованості ПДВ, яка з 21.03.2014 року по 30.12.2014 року становила 61 900225,00 (сума бюджетної заборгованості) грн. та з 30.12.2014 року по 25.03.2015 року у розмірі 23 675 357 грн. (сума бюджетної заборгованості, 61 900 225,00 грн. - 38 224 686,00 грн.).

А тому розмір пені на суму заборгованості розраховується судом наступним чином:

- 6,5 (облікова ставка НБУ з 13.08.2013 по 15.04.2014 року)*120%=7,80%:365 днів 0,0214 (за кожен день прострочення) *25 днів (прострочка з 21.03.2014 року по 15.04.2014 року)* 61 900 225, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 331 166,20 грн.

-12,5 % (облікова ставка НБУ з 15.04.2014 по 17.07.2014 року)*120%=15,%:365 днів 0,0411 (за кожен день прострочення) *93 дня (прострочка з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року)* 61 900 225, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 2 366 012 грн.

-12,5 % (облікова ставка НБУ з 17.07.2014 по 13.11.2014 року)*120%=15,%:365 днів 0,0411 (за кожен день прострочення) *120 днів (прострочка з 17.07.2014 року по 13.11.2014 року)* 61 900 225, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 3 052 919,10 грн.

-14 % (облікова ставка НБУ з 13.11.2014 по 06.02.2015 року)*120%=16,80,%:365 днів 0,0460 (за кожен день прострочення) *37 днів (прострочка з 13.11.2014 року по 30.12.2014 року)* 61 900 225, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 1 053 541,83 грн.

-14 % (облікова ставка НБУ з 13.11.2014 по 06.02.2015 року)*120%=16,80,%:365 днів 0,0460 (за кожен день прострочення) *39 днів (прострочка з 31.12.2014 року по 06.02.2015 року)* 23 675 357, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 424735,90 грн.

-19,5 % (облікова ставка НБУ з 06.02.2015 по 04.03.2015 року)*120%=23,4%:365 днів 0,0641 (за кожен день прострочення) *28 днів (прострочка з 06.02.2015 по 04.03.2015 року)* 23 675 357, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 424925,31 грн.

-30 % (облікова ставка НБУ з 04.03.2015 року по 25.03.2015 року)*120%=36%:365 днів 0,0986 (за кожен день прострочення) *21 день (прострочка з 04.03.2015 року 25.03.2015 року)* 23 675 357, 00 грн. (сума заборгованості):100 = 490 221,94 грн.

Отже, пеня за прострочку бюджетного відшкодування ПДВ з 21.03.2014 року по 25.03.2015 року становить - 7 843 522,58 грн.

Крім того, розмір суми пені по бюджетній заборгованості відповідачами не оспорювався.

Згідно з пунктом 200.17 статті 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Враховуючи, що спір про право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ вирішено 05.02.2015 року на користь ТОВ "РМ-Інвест", про що свідчить Постанова Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 року, суд вважає відсутніми підстави для визнання протиправною бездіяльність ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо несвоєчасного та неповного відшкодування суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в податковій декларації за січень 2014 року, оскільки

Крім того, позивач просив суд при винесенні рішення встановити судовий контроль та зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та ГУ Держказначейства України у м. Києві протягом місяця (з дня набрання рішенням законної сили) подати звіт про виконання судового рішення. Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана вимога являє собою окрему процесуальну дію, в реалізації якої позивач не позбавлений шляхом звернення до суду з урахуванням положень ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з аналізу положень чинного законодавства та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ-Інвест" пеню по бюджетній заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 21.03.2014 року по 25.03.2015 року в сумі 7 843 522 (сім мільйонів вісімсот сорок три тисячі двадцять дві) грн. 58 (п'ятдесят вісім) коп.

3. Відмовити в задоволенні іншої частини вимог.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя В. І. Келеберда