Справа № 17220/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2010 р. справа № 2а-159/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, ОСОБА_1

на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, в якому просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови перерахувати та сплачувати їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, зобовязати відповідача сплачувати їй щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, зобовязати відповідача зробити перерахунок нарахованих сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та сплатити їй недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною за період з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 6590,00грн. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти позову заперечував. Посилався на те, що позивачці нараховувалась та здійснювалася виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в повному обсязі та своєчасно, з зазначенням платежу у відомостях відповідно до чинного законодавства. Виходячи з цього, вимоги позивача щодо недоотриманої суми у 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є такими, що не відповідають чинному законодавству. Окрім того, зазначив, що рішенням Конституційного суду від 22 травня 2008 року №10-рп внесені зміни до Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми не визнані неконституційними, а отже, заборгованості по виплаті допомоги позивачці за 2008 рік, немає.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради зробити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Стягнуто Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради на користь ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1671грн.17коп. Стягнуто з бюджету міста Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 понесені по справі витрати в розмірі 22,05грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову повністю та залучити в якості належного відповідача у справі Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України та Державне казначейство України. Проте, з апеляційної скарги не вбачається, що апелянт заперечує проти постанови в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилався на те, що позов заявлений не до належного відповідача, у звязку з чим, апелянт вважає, що підстав для стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради коштів на користь позивачки немає. Крім того, на думку апелянта, позивачем пропущено строк позовної давності щодо перерахунку допомоги. Тому просить врахувати, що пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умов, якщо на цьому наполягає одна зі сторін, як це передбачено ст..100 КАС України. Апелянт наполягає на застосуванні зазначеної норми при вирішенні спору.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не надавала. Проте також подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог за 2008 рік та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги в цій частині.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити, частково задовольнивши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволенні, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), у зв'язку з чим з липня 2007 року знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.16).

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача в 2007 році щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", з урахуванням того, що відповідач повинен був здійснити такий перерахунок саме з 09 липня 2007 року і до кінця поточного року.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст..56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що після 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Суд першої інстанції правильно визначив період в 2007 році, за який відповідачу необхідно було провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки, виходячи з розмірів прожитого мінімуму, встановлено для дітей віком до 6 років..

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою пропущено строк з поважної причини, оскільки позивачка має малу дитину, яка вимагає догляду, для одужання після пологів необхідний певний час, рішення Конституційного суду не публікувалося в доступних для неї засобах масової інформації. З урахуванням цього, суд першої інстанції обґрунтовано не застосував норми ст.ст. 99, 100 КАС України, на застосуванні яких наполягав відповідач.

Отже, враховуючи позовні вимоги та те, що позивачка знаходиться на обліку з липня 2007 року, відповідач зобовязаний був провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки за період з 30 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно.

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Таким чином, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини ( в тому числі частину 2 статті 19 Конституції України, ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"), та визнавши дії відповідача незаконними, суд повинен був зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період, оскільки суду не надано доказів того, що на рахунки відповідача надходили суми для виплати допомоги позивачці у тих розмірах, про які заявлено позов..

Відносно стягнення з відповідача на користь позивачки нібито недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, то в даному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність заборгованості з цього приводу, оскільки вказана допомога в даному разі була нарахована та сплачена в порядку та у розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до якого мінімальний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з січня 2008 року, повинен складати не менше 130 грн., а позивачці було сплачено у січні-грудні 2008 року 144,10 грн. Положення даного Закону в цій частині неконституційними не визнавалися та діяли у часі в 2008 році. Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині стягнення судового збору з бюджету міста Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 в сумі 22,05грн., стягнувши судовий збір в сумі 3грн.40коп..

Керуючись п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради задовольнити частково.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2009 року в оскаржуваній частині - змінити, виклавши абзаци третій, четвертий та пятий резолютивної частини постанови у наступній редакції:

«Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 30 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 30 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

Стягнути з бюджету м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 03грн.40коп.»

В іншій частині постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3