Справа № 35097/09
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2010 р. справа № 2а-3764/09/0870 (35097/09)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Католікяна М.О. Божко Л.А.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області

на постанову: Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року по справі №2а-3764/09/0470

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області

до: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Бердянськ Запорізької області

про: зобовязання вчинити певні дії

в с т а н о в и л а :

В червні 2009 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області звернулось до суду із адміністративним позовом про зобовязання відповідача вчинити певні дії, а саме: включити до заліку відшкодування витрат, понесених позивачем по виплаті та доставці пенсій пенсіонерам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території країн СНД, з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги в сумі 10070,59 грн; зобовязаня відповідача, відшкодувати на користь позивача заборгованість по відшкодуванню державної адресної допомоги в сумі 10070,59 грн.

26 серпня 2009 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та заборгованість відповідача складає 32 795,09 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року по справі №2а-3764/09/0470 у задоволенні позовних вимог Управлінню Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області-відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає про неправильне застосування Запорізьким окружним адміністративним судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт наводить положення Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та Постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання пенсійного забезпечення»№256 від 26.03.2008 року, наголошує на тому, що виплати застрахованим особам здійснюється тим органом, до якого звернулася застрахована особа, при цьому страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Зазначає, що відповідачем неправомірно відмовлено у прийнятті витрат до заліку за період з травня по липень 2009 року.

Також, позивач посилається на норму ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»та Постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року, зроблений висновок про те, що відшкодування витрати позивача, повязані з виплатою щомісячної державної адресної допомоги повинно здійснюватись за рахунок коштів, з яких виплачуються пенсії по інвалідності та у звязку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, тобто за рахунок коштів відповідача.

Також посилається на те, що відшкодування витрат на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги не передбачено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування) Пенсійному Фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4.

Відповідач заперечення на апеляційну скаргу не надав.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, проте у судове засідання не зявились.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 суд апеляційної інстанції може розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної із осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, за період з травня по липень 2009 року позивачем проведено виплати пенсії по інвалідності постраждалим від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідач відмовився від підписання акта звірки та не приймає до заліку для відшкодування суми виплаченої державної адресної допомоги та витрат на її доставку в розмірі 32 795,09 гривень.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що щомісячна державна адресна допомога є самостійним видом пенсійних виплат і виплачується пенсіонеру з урахуванням приписів постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року з коштів державного бюджету України. Обґрунтовує своє рішення також тим, що державна адресна допомога не визначена в переліку виплат для відшкодування завданої здоровю шкоди, визначеного ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав учасників Співдружності незалежних держав в області пенсійного забезпечення від 13.03.92 року, пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території котрої вони проживають та всі витрати, повязані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Крім того, стаття 5 вказаної Угоди передбачає, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць.

Колегія суддів погоджується з правовою позицією суду першої інстанції щодо визначеності видів відшкодування шкоди, яка здійснюються відповідно до ст. 21 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Пунктом 4 постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року передбачено, що виплата щомісячної державно адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Проте, закон має пріоритет в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України, як норма вищої юридичної сили, а тому колегія суддів вважає, що прямого обовязку Фонду соціального страхування щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду з виплати державної адресної допомоги законом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що страховик, до якого звернулась застрахована особа, має право в порядку регресу звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених витрат, відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», проте в даному випадку вказаним законом виплати по наданню щомісячної державної адресної допомоги не передбачені та механізм відшкодування цих виплат на загальнодержавному рівні відсутній.

Крім того, колегія суддів погоджується з правовою позицію суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 5,6, 7 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, органи Пенсійного фонду щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено відповідні пенсії, проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням дирекції Фонду соціального страхування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Головні управління ПФУ та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на підставі акта щомісячної звірки узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування.

Фонду соціального страхування на підставі довідки про відшкодування на централізованому рівні до 25 числа місяці, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Вказаний порядок не враховує спірних відносин, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене ним правило включення до актів звірки витрат та підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Крім того, оскільки відповідач не здійснює виплати відшкодування, він не є належним відповідачем в справі, а позивачу не належить право вимоги щодо стягнення спірних сум, оскільки згаданий Порядок передбачає механізм відшкодування на централізованому рівні.

Отже, спосіб захисту порушеного права невірно обрано позивачем.

Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За таких обставин підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2009 року по справі №2а-3764/09/0470 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначенені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

судді Л.А.Божко

ОСОБА_1

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: М.О. Католікян

Суддя: Л.А. Божко