Справа № 824/2173/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 р. м. Чернівці Справа № 824/2173/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача Іліки Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області про зобов'язання прийняти рішення та вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду адміністративному позові фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області прийняти рішення та провести документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він, не погоджуючись із діями посадових осіб Державної податкової інспекції у м. Чернівцях при проведенні в період з 12 грудня 2012 року по 25 грудня 2012 року документальної планової перевірки дотриманням ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства України з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року, у серпні 2013 року звертався до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області зі скаргою та проханням повторно провести перевірку його фінансово-господарської діяльності. За його скаргою Управління внутрішньої безпеки Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області було проведено службову перевірку, в ході якої встановлено можливі порушення з боку працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях, у зв'язку з чим в Державну податкову інспекцію у м. Чернівцях направлено подання про проведення службового розслідування відносно працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях. Зібрані в ході службового розслідування матеріали було скеровано до прокуратури м. Чернівці для надання правової оцінки і листом від 14 травня 2014 року остання повідомила позивача про проведення Управління внутрішньої безпеки та робочою групою Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області службової перевірки, за результатами яких відомостей про безпідставне нарахування податкових платежів, фінансових санкцій, вчинення корупційних правопорушень з боку працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях не встановлено. На думку позивача, відповідач зобов'язаний був в силу положень підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України прийняти рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та провести повторно перевірку фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року.

Відповідач надав суду заперечення проти позову у письмовій формі. Вказуючи про безпідставність посилань позивача на підпункт 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зазначав, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, було визнано правомірними висновки Акту від 02 січня 2013 року №1/17-117/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової перевірки дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року» та прийняте на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення № від 13 лютого 2013 року.

В судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення аналогічні тим, що містяться у позовній заяві. Крім того, наголошував на ігноруванні та порушенні відповідачем вимог пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України. Просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву. При цьому, посилаючись на положення статті 58 Податкового кодексу України, вказав і про помилковість тверджень представника позивача щодо порушення Головним управлінням Міндоходів у Чернівецькій області пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що посадовими особами Державної податкової інспекції у м. Чернівцях в період з 12 грудня 2012 року по 25 грудня 2012 року було проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року, про що складено Акт від 02 січня 2013 року №1/17-117/НОМЕР_1.

В указаному Акті зазначено, що позивачем порушено вимоги пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, а саме: встановлено завищення валових витрат в сумі 256804,00 грн у зв'язку із включенням до складу витрат сум витрат непідтверджених документально.

На підставі Акту від 02 січня 2013 року №1/17-117/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13 лютого 2013 року, в якому зазначено, що за порушення ОСОБА_1 вимог пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання на 41441,83 грн та нараховані штрафні санкції в розмірі 10360,46 грн.

Не погоджуючись із таким податковим повідомленням-рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2013 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 13 лютого 2013 року на загальну суму 51802,29 грн.

Однак постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2013 року, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013 року позивачу відмовлено у відкритті касаційного провадження на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року, а ухвалою суду касаційної інстанції від 26 грудня 2013 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про допуск справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013 року.

Поряд з цим фізична особа-підприємець ОСОБА_1, не погоджуючись із діями посадових осіб Державної податкової інспекції у м. Чернівцях при проведенні в період з 12 грудня 2012 року по 25 грудня 2012 року документальної планової перевірки дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства України з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року, у серпні 2013 року звертався до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області зі скаргою та проханням повторно провести перевірку його фінансово-господарської діяльності.

Листом Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 24 вересня 2013 року позивачу повідомлено про те, що в ході службової перевірки встановлено можливі порушення з боку працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях щодо ненадання йому акту перевірки, в зв'язку з чим в Державну податкову інспекцію у м. Чернівцях направлено подання про проведення службового розслідування відносно працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях за вказаним фактом. Фактів вимагання хабара працівниками Державної податкової інспекції у м. Чернівцях та безпідставного нарахування податкових зобов'язань не встановлено. Оскільки у скарзі було вказано на можливі ознаки вчинення кримінальних правопорушень в сфері службової діяльності з боку працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях, матеріали службової перевірки були направлені до прокуратури м. Чернівці для надання правової оцінки.

01 квітня 2014 року ОСОБА_1 знову звернувся до Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області із заявою про проведення службового розслідування та призначення повторної перевірки, в чому йому було відмовлено.

З питанням проведення службового розслідування з метою вивчення правомірності дій працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях при проведенні документальної перевірки фінансово-господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ініціювання повторної податкової перевірки останній звертався і до прокуратури Чернівецької області, на що листом від 14 травня 2014 року отримав відповідь.

В листі прокурати Чернівецької області зазначено, що по указаних ОСОБА_1 у зверненні фактах щодо незаконного нарахування працівниками Державної податкової інспекції у м. Чернівцях податкових платежів проведено перевірку Управлінням внутрішньої безпеки та робочою групою Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області, за результатами яких відомостей про безпідставне нарахування податкових платежів, фінансових санкцій, вчинення корупційних правопорушень з боку працівників Державної податкової інспекції у м. Чернівцях не встановлено. Зібрані в ході службової перевірки матеріали скеровано до прокуратури м. Чернівці для надання правової оцінки, за результатами вивчення яких прокуратурою м. Чернівці не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Щодо правомірності донарахування ОСОБА_1 за результатами проведеної перевірки податкових платежів на суму 41441,83 грн та застосування фінансових санкцій на суму 10360,00 грн, то в листі прокурати Чернівецької області від 14 травня 2014 року вказано про наявність по даному питанню зазначеної вище постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013 року.

Між тим, ОСОБА_1 вважає, що Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області з огляду на положення підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України зобов'язане прийняти рішення та провести документальну позапланову виїзну перевірку щодо дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року, у зв'язку з чим він і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755 - VI.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений статтею 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з'ясування під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Рішення про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, за змістом наведеної норми, документальна позапланова перевірка здійснюється лише в тому випадку, коли контролюючим органом вищого рівня при перевірці документів обов'язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки було виявлено невідповідність висновків акта перевірки контролюючого органу нижчого рівня вимогам законодавства або неповне з'ясування ним під час перевірки питань, що повинні бути з'ясовані під час перевірки для винесення об'єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства. При цьому рішення про проведення документальної позапланової перевірки приймається лише, якщо відносно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається з обставин даної справи, контролюючим органом вищого рівня не було виявлено невідповідності висновків Акта перевірки від 02 січня 2013 року №1/17-117/НОМЕР_1 вимогам податкового законодавства. Незаконного нарахування ОСОБА_1 працівниками Державної податкової інспекції у м. Чернівцях податкових платежів, фінансових санкцій чи вчинення ними корупційних правопорушень за результатами проведеної перевірки не встановлено.

За таких обставин, безпідставними є посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на порушення відповідачем підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

До того ж, судовим рішенням, яке набрало законної сили (постанова Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року), було визнано правомірними висновки Акту від 02 січня 2013 року №1/17-117/НОМЕР_1 «Про результати документальної планової перевірки дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства України фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року» та визнано законним прийняте на підставі цього акту податкове повідомлення-рішення № від 13 лютого 2013 року.

За приписами частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень закріплений і в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якої постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Крім цього, безпідставними є доводи позивача в обґрунтування свого позову про ігнорування та порушення відповідачем вимог пункту 78.2 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до якого обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України як не покладає обов'язок, так і не наділяє правом контролюючі органи на звернення платника податків повторно проводити перевірку дотримання таким платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за той період, за який таку перевірку вже було проведено і висновки за її результатами та прийняте на підставі цих висновків податкове повідомлення-рішення було визнано правомірними в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання Головне управління Міндоходів у Чернівецькій області прийняти рішення та провести документальну позапланову виїзну перевірку дотримання ним вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач - суб'єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваної бездіяльності.

З огляду на викладене, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 20 червня 2014 року.