Справа № 10515/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. справа № 2а-125/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Марганецької міської ради на постанову Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2008 р. по справі № 2а-125/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Марганецької міської ради, про стягнення недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року позивачка звернулась до суду з вимогами, в яких просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо нездійснення перерахунку та не виплати у повному обсязі 8105,43 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007-2008 роках, зобов`язати відповідача сплатити недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року , зобов`язати відповідача перерахувати та виплачувати з 01.11.2008 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років на відповідний бюджетний рік.

Постановою Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та не виплаті у повному обсязі позивачу допомоги по догляду за дитиною в 2007 році, стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриманої щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з09.07.2007 року по 31.12.2007 року. В іншій частині відмовлено.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, тому у відповідності до положення ст.41 КАС України фіксування судового процесу не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка 05.05.2007 року народила сина ОСОБА_2 (а.с.9), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не просить поновити строк звернення до суду, а відповідач просив застосувати наслідки такого пропуску. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідку пропуску строку, відмовивши в задоволені позовних вимог.

Проте судом першої інстанції не вирішив заявлене клопотання.

В позовній заяві позивачка не просила визнати причину пропуску звернення до суду поважною та поновити строк, будь-яких інших заяв щодо поновлення строку позивачем не подавалося, за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, оскільки позивачка звернулась до суду в січні 2009 року.

Вирішуючи позовні вимоги за 2008 рік, суд першої інстанції правомірно застосував норми матеріального права пославшись на Закон України Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України. Стаття 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмивикладена в наступній редакції: Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Вказані положення Закону не визнавалися неконституційними і діють на цей час, а відтак правомірно застосовувалися відповідачем при нарахуванні та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2008 році.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Марганецької міської ради задовольнити.

Постанову Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2008 року скасувати в частині задоволених позовних вимог за 2007 рік.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: С.В.Сафронова

ОСОБА_3