Справа № 826/17315/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Приватного підприємства "Акрілат-Хімконтракт" звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08.05.2014р. №100250001/2014/000081/1 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250001/2014/00154.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 08.05.2014р. №100250001/2014/000081/1.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи правомірність оскаржуваного судового рішення колегія суддів зважає на положення ч. 1 ст. 195 КАС України, якою встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції позивачем не оскаржується, колегія суддів суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для апеляційного перегляду зазначеного судового рішення в частині, яка не оскаржується апелянтом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 лютого 2014 року між позивачем (Покупець) та «SHANODONG NB TECHNOLOGY CO LTD» (Китай) (Постачальник) укладено контракт №C14G02012К, відповідно до якого Продавець зобов'язується поставити і продати, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити - Хлорид холін 60% у кількості 34,00тон за ціною 920,00 доларів США.

Загальна сума контракту становить 31 280,00 доларів США.

Згідно декларації митної вартості №100250001/2014/011946 від 08.05.2013р. митна вартість товару заявлена відповідно до статті 58 Митного кодексу України за першим методом.

Для підтвердження визначення митної вартості за першим методом, декларантом були надані наступні документи:

- контракт від 12.02.2014р. №C14G02012К;

- інвойс/рахунок №ЕС1402079 від 24.02.2014р.;

- міжнародна автомобільна накладна №512;

- коносамент від 03.05.2014р. №NFYFMKG00;

- платіжне доручення №1554 від 17.04.2014р.;

- платіжне доручення № 1508 від 12.03.2014 р.;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.02.2014 р.

- пакувальний лист від 24.02.2014 р.

- страховий поліс №146;

- сертифікат походження товару № ССРЇТ 130568824;

- митна декларація країни відправлення № 00006513 від 03.03.2014 р.

- сертифікат аналізів від 25.02.2014 р.

- міжнародний ветеринарний сертифікат № 01949 від 28.02.2014 р.

- дозвіл на ввезення в Україну об'єктів ветеринарно-санітарного контролю № 15-9-2-2-11/24771;

- Експертний висновок №Ц-311 від 07.05.2014 року.

На підставі статті 53 МК України відповідачем були витребувані від позивача наступні документи:

- банківські платіжні документи;

- інші платіжні та бухгалтерські документи;

- виписку з бухгалтерської документації;

- копію митної декларації країни відправлення (переклад).

Київською міжрегіональною митницею Міндоходів 08.05.2014р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №100250001/2014/000081/1 за яким митна вартість товару визначена за другорядним методом, а саме за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

Крім того, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації №100250001/2014/00154.

Коригування митної вартості товару відповідачем здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв'язку з тим, що надані документи містять розбіжності (п. 3 контракту від 12.02.2014р. передбачено оплату за товар; в поданому платіжному дорученні від 17.04.2014р. №1554 йде посилання на контракт №С14G02012К датований 12.01.2014р., а до митного оформлення подано контракт від 12.02.2014р.).

Заперечуючи правомірність рішення про коригування митної вартості товарів №100250001/2014/000081/1 від 08.05.2014р. та карки відмови в прийнятті митної декларації №100250001/2014/00154, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

За змістом статті 248 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

Відповідно до частин 5, 6, 11 ст. 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених ст. 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частини першої статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється, зокрема, із застосуванням інформаційних технологій, які включають в себе контроль співставлення та контроль із застосуванням системи управління ризиками.

Як свідчать матеріали даної справи, митним органом під час здійснення митного контролю було встановлено, що надані підприємством документи містили розбіжності, на підставі яких у відповідача виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення декларантом заявленої митної вартості товару.

За твердженням митного органу, митна вартість імпортованих позивачем товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності (пункт 3 Контракту від 12.02.14 № С14G0201K передбачено оплату за товар, проте в поданому платіжному дорученні від 17.04.14 № 1554 йде посилання на контракт № С14 302012К датований 12.01.14, а до митного оформлення додано контракт від 12.02.14 № C14G02012K); неподання декларантом додаткових документів на письмову вимогу органів доходів і зборів відповідно до статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно до частин першої і другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Приписами ч. 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації;5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;7) копію митної декларації країни відправлення;8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Правовий аналіз приписів ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1,2 та 5 ст. 54, ст. 58 МК України свідчить, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Частина шоста статті 54 МК України встановлює перелік підстав, у разі виникнення хоч однієї з яких, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Так, на підставі п.п. 2 та 3 вказаної правової норми митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.

Як було вірно зазначено судом першої інстанції, позивачем до митного оформлення були надані наступні документи: копії платіжних доручень в іноземній валюті від 12.03.2014р. №1508, від 17.04.2014р. №1554, копії податкових накладних від 14.05.2014р. №123, від 12.05.2014р. №77, від 08.05.2014р. №64, копії митної декларації країни відправлення №00006513 від 03.03.2014р.; копії митної декларації країни відправлення перекладену №00006513 від 03.03.2014р.; копія міжнародної автомобільної накладеної від 07.05.2014р. №512; коносамент від 03.05.2014р. №NFYFMKG00;копія прайскуранта виробника товару від 10.02.2014р.; копія висновку ТПП від 07.05.2014р. №Ц-311; копія інвойсу №ЕС1402079 від 24.02.2014р.; копія пакувального листа від 24.02.2014р.; копія страхового полісу від 04.03.2014р. №146; копія Міжнародного ветеринарного сертифікату №01949 від 28.02.2014р.; копія Дозволу на ввезення в Україну об'єктів ветеринарно - санітарного контролю №15-9-2-2-11/24771; копія сертифіката походження товару №ССРІТ130568824; копія реєстраційного посвідчення №АА-04041-04-12 від 17.12.2012р.; копія сертифікату якості від виробника від 26.02.2014р.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Так за наявності сумнівів у правильності визначення митної вартості товару відповідачем було винесено оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів від 08.05.2014р. №100250001/2014/000081/1.

Однак, на думку колегії суддів, в оскаржуваному рішенні не вказано, якою саме ціновою інформацією та за який період керувалася Київська міжрегіональна митниця Міндоходів при визначенні митної вартості товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

При цьому, митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митною кодексу України.

Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

За таких обставин, підстав для визнання протиправним та скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 08.05.2014р. №100250001/2014/000081/1, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, апелянтом не було надано доказів на підтвердження заявлених ним вимог, а тому доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.