Справа № 28784/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2010 р. справа № 2а-38/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області про визнання рішення 23 сесії V скликання Микільської сільської ради №6-ХХІІІ/V від 25.04.2008 року про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства»нечинним та скасування з дня його винесення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Микільської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, в якому, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.60), просила суд визнати рішення 23 сесії V скликання Микільської сільської ради №6-ХХІІІ/V від 25.04.2008 року про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства»нечинним та скасувати з дня його винесення. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона на підставі рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради № 15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства»отримала у постійне користування земельну ділянку площею 47 га за рахунок земель запасу. На підставі вказано рішення їй було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Проте, 25.04.2008 року на 23 сесії V скликання Микільської сільської ради було прийнято рішення №6-ХХІІІ/V від 25.04.2008 року про задоволення протесту прокурора, та про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради № 15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства».Вважає, що підстав для скасування раніше прийнятого рішення у відповідача не було.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Посилалася на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та без врахування положень статті 3 Земельного кодексу України, який діяв на час прийняття скасованого рішення, відповідно до якої право на розпорядження землею належить радам народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування. Оскільки рішенням Микільської сільської ради від 07.07.1994 року було передано повноваження Ради щодо надання та вилучення земельних ділянок виконавчому комітету сільської Ради, то і підстав для скасування рішення виконавчого комітету Микільської сільської ради від 05.11.1996 року не було.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Микільської сільської ради від 07.07.1994 року було передано повноваження Ради щодо надання та вилучення земельних ділянок виконавчому комітету сільської Ради ( а.с. 72)

Рішенням виконавчого комітету Микільської сільської ради від 05.11.1996 року було надано згоду на надання земельної ділянки площею 47 га за рахунок земель запасу в постійне користування ОСОБА_1 ( а.с.6)

25 квітня 2008 року на 23 сесії 5-го скликання Микільської сільської ради було прийнято рішення про задоволення протесту прокурора та скасовано рішення виконавчого комітету виконавчого комітету Микільської сільської ради від 05.11.1996 року з підстав його невідповідності нормам чинного законодавства.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що виключно на пленарних засіданнях Ради вирішуються питання, віднесенні до компетенції ради, а тому посилання позивача на ч.3 ст.3 Земельного кодексу України в редакції 1990 року є безпідставним та протирічить ст.. 19 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.3 Земельного кодексу України в редакції 1990 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що , що рішенням Микільської сільської ради від 07.07.1994 року було передано повноваження Ради щодо надання та вилучення земельних ділянок виконавчому комітету сільської Ради (а.с. 72). Вказане рішення на час його прийняття не протирічило нормам діючого законодавства, у тому числі і п.17 ст.19 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», яким передбачалось право Ради на пленарному засіданні приймати рішення щодо регулювання земельних відносин відповідно до законодавства,чим і скористалась Рада, прийнявши рішення відповідно до ч.3 ст.3 Земельного кодексу України в редакції 1990 року. Більш того, вказане рішення від 07.07.1994 року не визнавалось нечинним, не скасовувалось і дійсне по теперішній час.

На виконання вищевказаного рішення Ради 05.11.1996 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради було прийнято рішення, яким надано згоду щодо надання в постійне користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 47 га за рахунок земель запасу, якою вона користується і до теперішнього часу, добросовісно виконуючи всі обовязки, повязані з використанням земельної ділянки, має Державний акт на спірну земельну ділянку, яким ніким не скасований. Однак, судом першої інстанції безпідставно не взяті до уваги вказані обставини, які фактично ніким не оспорюються.

Частиною третьої статті другої КАС України передбачено

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення 23 сесії V скликання Микільської сільської ради №6-ХХІІІ/V від 25.04.2008 року про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства»( а.с.5) прийнято без врахування положень вищевказаних Законів, не узгоджується з ч.3 ст.2 КАС України.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування протирічить і положенням, зазначеним у п.5 Рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року, де прямо передбачено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни та припинення.

Таким чином, судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.. 205,207 КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії V скликання Микільської сільської ради №6-ХХІІІ/V від 25.04.2008 року про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради №15 від 05.11.1996 року «Про обмін, вилучення та надання земель для ведення фермерського господарства»з дня його винесення.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_2