Справа № 817/1238/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1238/15

29 травня 2015 року 11год. 04хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Коритнюк В.О.,

відповідача: представник Кузьмич Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства " Рівнеенергопотенціал"
до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2015 №
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Рівнеенергопотенціал» звернулося до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному) про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 р. № .

З змісту заявлених вимог, враховуючи обставини викладені позивачем у поданій ним заяві про зміну підстав позову, вбачається, що позивач просить суд скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12767грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що за результатом проведеної камеральної перевірки відповідачем безпідставно зроблено висновок про те, що всі податкові накладні , складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. На обґрунтування заявлених вимог додатково вказав на те, що в декларації з податку на додану вартість від 18.02.2015 року № за січень 2015 року позивачем було включено податкові накладні, які були виписані у грудні 2014 року, а тому щодо вирішення питання про правомірність включення таких податкових накладних до податкового кредиту необхідно керуватися нормами податкового законодавства чинного на момент виписки податкових накладних.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, на обґрунтування своєї позиціїнадав суду відповідні письмові заперечення. Звернув увагу суду на те, що Законом України №71-VIII від 28.12.2014 р. внесено зміни до Податкового кодексу України. З врахуванням відповідних змін, згідно п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України - всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року.

Платники які не включили податкові накладні виписані до 01.01.2015 р., до складу податкового кредиту відповідних періодів, можуть реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків, за відповідні звітні періоди.

За таких обставин позовні вимоги позивача вважає необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Приватного підприємства «Рівнеенергопотенціал» за січень 2015 року.

За наслідком проведеної перевірки складено акт від 26.03.2015 р. № 2/17-16-15-01/37246002 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 р. № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12767 грн.

Підставами для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення послужили висновки акту перевірки, про те, що всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року. Платники, які не включили податкові накладні до 1 січня 2015 року, до складу податкового кредиту відповідних періодів, можуть реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди з урахуванням вимог статті 50 та пункту 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України. Зазначене стосується податкових накладних, складених до 1 січня 2015 року, як в електронному, так і в паперовому вигляді, як зареєстрованих в ЄРПН, так і тих, що за правилами, діючими до цієї дати, не підлягали реєстрації в ЄРПН.

Будучи незгідним із вказаними висновками, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Як свідчать обставини справи ПП «Рівнеенергопотенціал» в декларації з податку на додану вартість від 18.02.2015 року № за січень 2015 року включено податкові накладні, які було виписано у грудні 2014 року, що найшло своє відображення у розділі 2 «Податковий кредит» у рядках 1,4 додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів» а саме:

- на суму ПДВ 2967,10 грн. виписані ПП «Інформаційно-Консалтингова Група» в грудні 2014 року;

- на суму ПДВ 9800 грн., виписані ПВКФ «Фіалка» в грудні 2014 року.

Поряд з тим, як вбачається з акту перевірки, порушення вимог оформлення вказаних податкових накладних, перевіркою не встановлено.

Зазначені обставини не заперечувалися і в ході судового розгляду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Як вбачається з абз. 1 п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час складання і виписки вказаних вище податкових накладних), останні є підставою для віднесення сплаченої суми податку, до податкового кредиту.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 п. 198.6 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час складання і виписки податкових накладних) - у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Проте, Законом України №71-VIII від 28.12.2014 р. внесено зміни до Податкового кодексу України які набрали законної сили з 01.01.2015р.

З врахуванням відповідних змін п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу викладено в нові редакції.

Так зокрема, виключено абз. 3 п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в зазначеній вище редакції.

В свою чергу відповідно до абз.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в редакції з 01.01.2015 р. - суми податку, сплачені(нараховані) у зв'язку із придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного аналізу положень абз. 1 та абз.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції з 01.01.2015 р.) необхідною умовою для включення суми податку сплаченого(нарахованого) у зв'язку із придбанням товарів/послуг є наявність податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того вказану сума відноситься до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Саме з урахуванням вказаних змін у Податковому кодексі, відповідачем було зроблено висновок про те, що податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року.

Проте, на переконання суду вказані положення Податкового кодексу України не підлягають до застосування при визначенні суми податкового кредиту сформованого на підставі податкових накладних які були виписані до 01.01.2015 р. і не були включені до складу податкового кредиту у попередніх звітних періодах.

Більше того, за таких обставин платники податків взагалі в принципі позбавлені права формування податкового кредиту на підставі податкових накладних які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних що суперечить принципу законності та верховенства права.

Даний висновок відповідає приписам частини першої статті 58 Конституції України відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин позивачем правомірно включено належним чином оформлені податкові накладні до податкового кредиту січня 2015 року.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте ДПІ у м. Рівному не доведено правомірність, прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 р. № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12767 грн.

А у випадку конфлікту інтересів, який виник внаслідок того, що норми правових актів суперечать між собою та/або припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків (зборів), так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відтак, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Згідно ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській від 16.04.2015 №.

Присудити на користь позивача Приватне підприємство " Рівнеенергопотенціал" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.