Справа № 5034/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2010 р. справа № 2а-253/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Божко Л.А. Католікяна М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області

на постанову: Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2009 року по справі №2а-253/09 (головуючий суддя Гладкіна Г. А.)

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області

про: визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

16 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконною бездіяльність відповідача, що призвела до порушення права позивача на підвищення пенсії на 30 відсотків з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по теперішній час, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії позивача за вказані періоди, з урахуванням підвищення на 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком як дитині війни, зобовязавши сплатити недоплачену суму з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення; витребувати у відповідача довідку про розмір сплаченої пенсії та довідку про розмір виконаних позивачу доплат у якості доказу; зобовязати відповідача визначити конкретну суму заборгованості, яка утворилась внаслідок недоплати позивачу щомісячної надбавки до пенсії, згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за вищевказані періоди з урахуванням індексу інфляції щомісячних сум боргу за весь час прострочення; поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2009 року по справі №2а-253/09 вимоги позивача задоволені частково. Бездіяльність відповідача щодо несплати позивачу щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі, встановленому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 16.12.2008р. по 28.12.2009р. визнана протиправною; відповідача зобовязано перерахувати позивачу розмір щомісячної соціальної допомоги, що була виплачена з 16.12.2008р. по 28.12.2009р. та виплатити недоплачену суму допомоги, відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволені вимог позивача відмовити. В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в його діях відсутні будь-які порушення чинного законодавства України, оскільки фінансування виплат, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" проводиться із Державного бюджету України. Посилається на відсутність підстав застосування поняття "мінімальний розмір пенсії за віком", визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", для визначення розміру підвищення пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка набрала чинності з 01.01.2006 року, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Положення ч. 3 вказаної статті не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Заперечення апелянта щодо невизначеності органа виплати підвищення пенсії судом до уваги не приймаються, оскільки іншого державного органу, який здійснює виплату пенсії, крім Пенсійного фонду України, законодавством не визначено. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261, відповідно до п. 15 якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до п. 3 Положення "Про Пенсійний фонд України", його основними завданнями є, зокрема, участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Отже, відповідач є належним органом, на який покладено функції з нарахування, призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат, тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, мав довести правомірність своєї бездіяльності.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Отже, з цього часу позивач набув право на отримання щомісячної доплати до основної пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком на протязі періоду з 22.05.08 по 31.12.08 року.

В наступному це питання було врегульоване постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" № 530 від 28.05.2008р. Проте, судом першої інстанції обґрунтовано не було прийнято до уваги вказану постанову, оскільки вона не може бути застосована виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Сторони не оспорюють, що протягом 2008 року та по час розгляду справи в суді позивач отримував виплату підвищення до пенсії дітям війни у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму або, відповідно, від мінімальної пенсії за віком, що враховано судом першої інстанції при винесенні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права в частині, що оскаржується відповідачем.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Михайлівському районі Запорізької області на постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2009 року по справі №2а-253/09 залишити без задоволення.

Постанову Михайлівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2009 року по справі №2а-253/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

Судді: Л. А. Божко

ОСОБА_2