Справа № 9101/71635/2011
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2012-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-237/11

01 червня 2012 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2011 року, постановлену у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії,

у с т а н о в и в:

06.04.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.03.2011; зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачене підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.10.2010 р. по 31.03.2011 р. Просив поновити строк звернення з позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він має статус дитини війни. Відповідач з липня 2007 року не нараховував та не виплачував підвищення до пенсії, а з травня 2008 року виплачував підвищення до пенсії у розмірі меншому, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Ухвалою П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2011 р. позовні вимоги за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 05.10.2010 залишені без розгляду, в частині позовних вимог за період з 06.10.2010 р. по 31.03.2011 р. відкрито скорочене провадження (а.с. а.с. 14-15). В ухвалі суду міститься висновок про відсутність доказів про поважність причин пропуску строку звернення з позовом до суду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. У скарзі позивач посилається на порушення судом норм процесуального права при обчисленні строків звернення з позовом до суду .

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 100 КАС України в редакції, чинній з 30.07.2010 р., адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов, у якому заявлені вимоги про оскарження дій та бездіяльності відповідача, перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 05.10.2010 р. подано до суду лише 06.04.2011 р., тобто з порушенням строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Позивач, звернувшись з заявою про поновлення пропущеного строку звернення з позовом до суду, не надав суду доказів поважності причин його пропуску, не обґрунтував неможливість звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси. Оскільки виплати підвищення до пенсії є щомісячними, позивач знав розмір цих виплат і в разі незгоди мав право звернутися до суду у визначений процесуальним законом строк.

Доводи апеляційної скарги щодо юридичної необізнаності позивача, недостатнього поширення інформації про наявність права на підвищення до пенсії, а також несвоєчасного повідомлення відповідачем про відмову у нарахуванні такого підвищення є безпідставним, оскільки не узгоджуються із законом.

Посилання позивача на ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є помилковим, оскільки встановлене ним правило застосовується у випадку, коли суми пенсії нараховані, але не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, а у спірних правовідносинах підвищення до пенсії не було нараховане пенсійним органом.

В силу ст. 102 КАС України в редакції, чинній на день постановлення ухвали, питання про поновлення пропущеного строку суд вирішує в судовому засіданні, що не було дотримано районним судом.

Між тим, зважаючи на те, що це порушення процесуального закону не вплинуло на правильність висновків суду по суті справи, воно не може бути підставою для скасування рішення з огляду на ч. 2 ст. 200 КАС України.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для поновлення строку звернення з позовом до суду та обґрунтовано позовні вимоги за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 05.10.2010 р. залишив без розгляду. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ст. 199, ст. 200, ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строк, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя А.О. Коршун

Суддя О.М. Панченко