Справа № 6595/10
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р. справа № 2а-326/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Федоровій Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі, ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 01 грудня 2009 р. по справі № 2а-326/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі про визнання протиправними дій та зобов'язання виплатити допомогу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача стосовно відмови виплатити одноразову допомогу на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у розмірі передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і щорічну разову допомогу до дня 5 травня за2007,2008,2009 роки у розмірі передбаченому ст.13 Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стягнути з відповідача недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2007,2008,2009 роки у розмірі 7390 грн. і щорічну разову допомогу до дня 5 травня за 2007,2008,2009 роки у розмірі 10296,48 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача стосовно відмови позивачу у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 роки, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за 2009 рік, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу у розмірі 2300 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог та позивач подав апеляційну скаргу, в які просив задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус особи яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 005324 та користується пільгами, встановленими ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Крім того, позивач є інвалідом війни 2-ї групи, а тому користується правом на отримання грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком до 5 травня щорічно відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Позивачу виплата щорічної допомоги до 5-го травня за 2007 рік була здійснена у квітні в розмірі 300 грн., в квітні 2008 в розмірі 350 грн. та в квітні 2009 року в розмірі 380 грн. також позивачу виплачено допомогу на оздоровлення в розмірі 120 грн. в травні 2007 року, 120 грн. в травні 2008 року та 120 грн. в січні 2009 року (а.с. 7).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції правильно виходив з положень статті ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою визначений розмір допомоги на оздоровлення для кожної категорії учасників ліквідації ЧАЕС.

Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, яким на період 2007 року зупинено дію ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а Законом України Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, положень статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладені в іншій редакції, якою виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2009 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не приймалося.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у 2009 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону № 796 та не може бути віднесено до реалізації права визначеного ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в задоволені позовних вимог за період з 2007 року по 2008 рік, оскільки виплати позивачу були здійснені у відповідності до діючого законодавства, а за 2009 рік суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача виплатити одноразову допомогу у розмірі чотирьох заробітних плат.

Що стосується вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними в частині нарахування грошової допомоги до 05 травня 2009 року, то суд першої інстанції безпідставно відмовив в цій частині, оскільки, у 2009 році розмір разової грошової допомоги, який визначено ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не змінювався.

Отже при нарахуванні разової грошової допомоги у 2009 році відповідач мав керуватися вимогами зазначеного Закону, згідно якого розмір вказаної допомоги визначається залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

До спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 18 березня 2009 року № 211 "Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою визначено розмір виплат разової грошової допомоги до 05 травня, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку разової грошової допомоги, слід керуватись Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не підзаконними нормативно-правовим актом.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати невиплачену допомогу до 5-го травня.

Відновлення дії ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 року та від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) не впливає на правомірність дій відповідача, оскільки прийняття рішення Конституційним Судом України відбулося після виплат визначених Законом сум.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду підлягає скасуванню в частині відмови у виплаті грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік.

Керуючись ст. 198, ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2009 року скасувати в частині відмови у виплаті разової грошової допомоги до 05 травня за 2009 рік.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині - задовольнити.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради стосовно відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги до 5-го травня за 2009 рік, передбаченої ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до 5-го травня за 2009 рік , згідно ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині постанову залишити - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: В.Ю Поплавський

ОСОБА_2