Справа № 19227/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2010 р. справа № 2а-76/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу та просила визнати неправомірними нарахування та виплату відповідачем сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з лютого 2007 року по грудень 2008 року включно, у розмірі 8865,96 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано поважною причину пропуску строку звернення до суду та поновлено його. Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по грудень 2007 року, стягнуто з відповідача на користь позивача недоотриману суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по грудень 2007 року включно в розмірі 2182,41 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач проводив виплати відповідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007з 09.07.2007 року тобто з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення, від 09.07.2007 року.

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, суд першої інстанції визнав поважною причину пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, у звязку з тим, що позивач була обмежена в джерелах отримання інформації. Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, на яке посилається позивач, було належним чином опубліковано в засобах масової інформації, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду лише в лютому 2009 року тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Крім того позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007 році виплачувалась щомісячно, отже про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатись після виплати зазначеної допомоги, в меншому розмірі, ніж це встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до даних правовідносин положення ч. 2 ст. 99 КАС України якою визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В запереченнях на позовну заяву та в апеляційній скарзі, відповідач вказував на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, та просив на цій підставі відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з липня 2007 року по грудень 2007 року задоволенню не підлягають, а тому в задоволенні позовних вимог за цей період необхідно відмовити за пропуском строку.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні вимог по стягненню недоплачених сум по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, виходячи з наступного, відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та розділу ІІ і розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, що підтверджується довідкою. (а.с.7).

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині, задоволення позовних вимог за період липня 2007 року по грудень 2007 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2009 року в частині визнання протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по грудень 2007 року включно, та в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу на користь ОСОБА_1 недоотриманої суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня 2007 року по грудень 2007 року включно в розмірі 2182,41 грн. скасувати відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_3