Справа № 820/2554/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р. Справа № 820/2554/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання - Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі № 820/2554/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій неправомірними та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо прийняття наказу від 02.03.2015 року №236 про проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року та скасувати наказ про проведення документальної планової перевірки від 02.03.2015 року № 236, виданий Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р. позовні вимоги задоволено.

Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що фахівцями Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області 02.03.2015 року прийнято наказ №236 про проведення документальної планової перевірки позивача за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

Даний період перевірки визначений згідно плану-графіку на І квартал 2015 року.

Копію наказу разом з повідомленням № 15 від 02.03.2015 року на проведення перевірки позивач отримав 03.03.2015 року.

На момент розгляду справи доказів того, що перевірку розпочато відповідачем не надано.

Не погодившись з діями Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

У відповідності до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 вказаного Кодексу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.3 Податкового кодексу України передбачено, що проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами забороняється.

Згідно пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Таким чином, для здійснення документальної планової перевірки необхідні наступні складові: - така перевірка повинна бути передбачена у відповідному плані-графіку проведення планових документальних перевірок; - про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом; - право на проведення документальної планової перевірки надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Позивач не заперечувала проти своєчасності її повідомлення про призначену перевірку та не наголошувала на порушеннях щодо порядку надіслання їй копії наказу про проведення такої перевірки. Єдиним мотивом протиправності дій та рішення контролюючого органу щодо проведення виїзної документальної планової перевірки вважає заборону на проведення у 2015 році перевірок, яка встановлена Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014р. № 71-VIII (далі - Закон №71-VIII).

Колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року ІІІ 71-VІІІ, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібно роздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що обмеження щодо заборони проведення перевірок контролюючими органами з 1 січня 2015 року не поширюються саме на згаданих у ній суб'єктів господарювання.

Судовим розглядом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у 2014 році мала дохід від провадження господарської діяльності 645,9 тис. грн., що підтверджується податковою декларацією про майновий стан та доходи за 2014 рік, тобто менше ніж 20 мільйонів гривень, заяви щодо проведення перевірки до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення перевірки позивачем не надавалось. Будь яких рішень суду або інших підстав передбачених Кримінально процесуальним кодексом України щодо проведення вказаної перевірки не існувало і на теперішній час не існує.

Також, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не ввозить на митну територію України, не виробляє та не реалізує підакцизні товари.

Як вбачається із оскарженого наказу №236 від 02.03.2015 року, перевірка проводиться з питання повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що на позивачку не поширюються встановлені пунктом 3 Розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» обмеження щодо заборони проведення контролюючими органами з 1 січня 2015 року перевірок в частині дотримання законодавства щодо повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування .

Щодо перевірки питань про укладення трудового договору та оформлення трудових відносин з працівниками судова колегія зазначає, що перевірка повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб не можлива без перевірки зазначених питань, оскільки вони по своїй сутності є уточнювальними.

Вказані обставини не враховані судом першої інстанції, що призвело до прийняття хибного рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо призначення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року є законними, а наказ 02.03.2015 року №236 про проведення планової документальної перевірки не підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2015р. по справі №820/2554/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Мельнікова Л.В. Донець Л.О.

Повний текст постанови виготовлений 08.06.2015 р.