Справа № 810/937/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/937/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про застосування фінансових санкцій,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до суду з адміністративним позовом Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 06.10.2014 року №000112/10-06-21/НОМЕР_1 у розмірі 6800,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року задоволено в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про застосування фінансових санкцій від 06.10.2014 року №000112/10-06-21/НОМЕР_1.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, представник Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, без фіксації судового процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець Виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області 05.12.2002 року (запис в ЄДР № 2 001906) та перебуває на обліку вБроварській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області.

ФОП ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність за адресою: місто Бровари, бульвар Незалежності, 17, на підставі Свідоцтва платника єдиного податку Серії НОМЕР_2, виданого Броварською ОДПІ 25.01.2012 року.

На підставі матеріалів про адміністративне правопорушення правоохоронного органу - Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, Броварською ОДПІ винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 06.10.2014 року №000112/10-06-21/НОМЕР_1, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, прийшов до висновку про недоведеність та відсутність обставин і підстав, з якими положення статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" пов'язують можливість застосування до позивача штрафних санкцій за спірним рішенням, так як суду першої інстанції надані та долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про непричетність останнії до скоєння адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень (ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону).

Відповідно до п. п. 5, 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Зазначений Порядок передбачає, що на підставі матеріалів правоохоронних та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів керівник органу ДПС може прийняти рішення про застосування штрафних санкцій.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що 19.10.2013 року старшим оперуповноваженим ВКМСД Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області складено протокол КХ №0025912 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП відносно гр. ОСОБА_3, в якому зафіксовано, що 19.10.2013 року близько 14 год. 41 хв. перебуваючи за прилавком барменної стойки піцерії "ІНФОРМАЦІЯ_2" нею здійснено продаж неповнолітній особі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пива "Жигулівського", що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП (а.с.33).

При цьому, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відібрано пояснення від 19.10.2013 року, старшим оперуповноваженим ВКМСД Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області.

Так, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначила, що 19.10.2013 року близько 14 год. 48 хв. в приміщенні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" вона замовила пиво "Жигулівське", бармент ОСОБА_3 налила їй бокал пива, в зв'язку з чим, вона сиділа в кафе та розпивала алкоголь(пиво "Жигулівське"). Потім до кафе зайшли працівники міліції та неповнолітня ОСОБА_4 повідомила їх, що їй 16 років (37).

Разом з тим, з пояснень ОСОБА_3, які містяться в матеріалах про адміністративне правопорушення вбачається, що 19.10.2013 року остання перебувала на своєму робочому місці, а саме за барною стійкою піцерії "ІНФОРМАЦІЯ_2". У піцерії було багато відвідувачів, у зв'язку з чим вона була не взмозі відслідкувати вік підлітка. Коли зайшли працівники міліції, з'ясувалось, що вона, ОСОБА_3, продала бокал пива "Жигувіське" неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.35-36).

Особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були встановлені працівниками міліції.

Також в матеріалах про адміністративне правопорушення міститься копія фіскального чеку від 19.10.2013 року (а.с.38), що підтверджує факт продажу пива "Жигулівське" неповнолітній особі барменом.

Крім того, в матеріалах про адміністративне правопорушення також міститься копія Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (а.с.39) та Свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с.40), копія Свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2, що видане ОСОБА_2 та в якому зазначено, що місце провадження господарської діяльності останнього АДРЕСА_1 (а..с41), копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с. 42) та копія паспортних даних і ідентифікаційного коду ОСОБА_3 (а.с. 43-45).

Разом з тим, за результатами розгляду вказаних матеріалів було винесено постанову про адміністративне правопорушення від 19.11.2013 року №251, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.156-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. (а.с.47). Вказана постанова не оскаржена ОСОБА_3, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали про адміністративне правопорушення в повній мірі підтверджують факт продажу позивачем (барменом, що працює на позивача ОСОБА_3.) пива "Жигулівське" неповнолітній особі ОСОБА_4

При цьому, суд першої інстанції необгрунтовано прийняв до уваги висьмові пояснення від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24.12.2014 року про те, що ОСОБА_3 не продавала пива ОСОБА_4, а ОСОБА_4 в свою чергу не купувала пива у бармена ОСОБА_3 (а.с.48,49), так як, вказані документи не завірнені нотаріально, а тому не можливо встановити особу, якою саме вони складені та підписані та не зрозуміло коли та за яких обставин вони були взагалі написані.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Так, колегія суддів підкреслює, що відносно бармена позивача ОСОБА_3 винесена постанова про адміністративне правопорушення від 19.11.2013 року №251, якою встановлено протиправне діяння (продаж пива неповнолітній особі) та притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

При цьому слід враховувати, що Закон N 481/95-ВР не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону N 481/95-ВР, є факт продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб'єктом господарювання.

Враховуючи ту обставину, що факт продажу пива "Жигулівське" неповнолітній особі барменом у відповідача були всі правові підстави для притягнення до відповідальності суб'єкта господарювання, тому застосування відповідальності за вчинене порушення спірним рішенням відповідача є правомірним, а тому відсутні підстави для його скасування.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 29.09.2014 року у справі №806/54/13-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надано докази на підтвердження правомірності винесеного ним рішення, в той же час позивачем не надано достатньо доказів та обґрунтувань своїх позовних вимог.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Виходячи з наведеного, а також системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду, якою відмовити в задоволенні позову.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про застосування фінансових санкційвідмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 08 червня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.