Справа № 823/1112/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року справа № 823/1112/15

15 год. 35 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шоколенко Т.М.,

представника позивача - Лисенка Ю.М. (згідно з довіреністю),

представників відповідача: Нечитайло С.П. (згідно з довіреністю), Пожидалова Д.Ю. (згідно з довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» (далі-позивач) до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) від 28.04.2015 №.

Позов мотивовано тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач здійснив донарахування податкових зобов'язань без фактичного аналізу та перевірки складу доходів та витрат позивача. Крім того, на думку позивача, нормами законодавства передбачено, що за результатами перевірки, проведеної на підставі постанови слідчого, ППР не приймається до прийняття відповідного рішення суду. Оскільки таке рішення відсутнє, оскаржуване ППР прийняте безпідставно та підлягає скасуванню.

Відповідач заперечував проти позову з тих підстав, що позивач неправомірно сформував витрати за правовідносинами з ТОВ «Воздес», які не підтверджені первинними-бухгалтерськими документами. У зв'язку з цим, оскаржуване рішення є правомірним, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» зареєстроване як юридична особа з 03.06.2004 ().

Суд встановив, що на підставі постанови Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 13.02.2015, наказу від 10.03.2015 №149, направлень від 17.03.2015 №№87-89 службові особи відповідача здійснили документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства у взаємовідносинах з ТОВ «Воздес» за період 01.01.2012-31.01.2015.

Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог пунктів 138.1., 138.2., підп.138.8.1., 138.8.5. п.138.8., п.138.12. ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) (у редакції станом на час вчинення господарських операцій), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2014 рік, у сумі 30919,00грн.

За результатами перевірки складено акт від 14.04.2015 №95/23-12-22-016/32580463 (далі - акт перевірки). На підставі нього відповідач прийняв оскаржуване ППР від 28.04.2015 №, яким позивачу збільшив розмір грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 46379,00грн. (30919,00грн. - основний платіж та 15460,00грн. - штрафна (фінансова) санкція). Суд звернув увагу, що згідно з декларацією з податку на прибуток підприємств за 2014рік позивач задекларував від'ємне значення податку на прибуток за звітний період в сумі (-)16183107,00грн.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню суд керувався такими нормами.

Підп.78.1.11. п.78.1. ст.78 ПК України встановлено, що підставою для здійснення документальної позапланової перевірки є рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанова органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Згідно з п.86.8 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що за результатами перевірки платника податків, стосовно якого розслідується кримінальне правопорушення, здійсненої на підставі постанови слідчого, ППР приймається лише після відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а стосовно інших платників - протягом 10 днів з моменту вручення акту перевірки.

З письмових доказів у справі встановлено, що перевірку правоохоронний орган доручив провести із-за наявності кримінального провадження щодо фактів, пов'язаних з діяльністю службових осіб щодо інших, ніж позивач, підприємств. Тому, взявши до уваги, що стосовно позивача відсутні кримінальні провадження, доводи позивача, що у відповідача саме тому відсутні правові підстави прийняти ППР суд відхиляє.

Водночас, суд вважає оскаржуване ППР неправомірним, з огляду на таке.

Об'єктом оподаткування податку на прибуток згідно з підп.134.1.1. п.134.1. ст.134 ПК України є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Із розрахунку оскаржуваного рішення вбачається, що воно прийняте із-за висновку відповідача про безтоварність господарських операцій позивача на придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Воздес" на суму 171774,00грн. (ПДВ - 0%), шляхом невизнання цієї суми коштів в складі понесених витрат, що включені в декларацію з податку на прибуток за 2014рік у сумі ,00грн.

Згідно з підп.14.1.27. п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 138.1. ст.138 ПК України встановлено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування згідно з п.138.2. ст.138 ПК України, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Суд з'ясував, що під час проведення перевірки позивача, за наслідками якої прийняте оскаржуване ППР, відповідач не перевірив реалізацію позивачем права на включення сплачених ТОВ "Воздес" коштів у сумі 171774,00грн. відповідно до договору поставки від 05.09.2014 №4633/к. На підтвердження відповідних фактів відповідач не надав жодного належного доказу. Позивач заперечував таке включення, а відповідач під час перевірки не перевірив реєстр сформованих ним витрат за вказаний період. Отже висновки ревізорів в акті перевірки щодо взяття цієї суми у витрати позивача мають характер припущень та не підтверджені жодними доказами.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

До часу перевірки фактичного формування витрат за рахунок коштів згідно з певними правочинами, висновки про їх безтоварність є передчасними та не мають значення для цілей донарахування сум податку на прибуток.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення. Тому, суд дійшов висновку про його протиправність та вважає його таким, що підлягає скасуванню.

Зважаючи на викладене, на підставі ст.94 КАС України суд вирішив повернути позивачу сплачений судовий збір за подання позову в сумі 182,70грн..

Керуючись ст.ст. 2, 11, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 28.04.2015 №.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» () судовий збір за подання цього позову в сумі 182,70грн. (сто вісімдесят дві гривні 70коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 08.06.2015