Справа № 826/5089/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5089/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача ОСОБА_2, преставника відповідача Цапенко С.М., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати вказану постанову, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, 26.02.2015р. державним виконавцем Рудьковською О.С. Відділу виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46692942 на підставі виконавчого напису Київського міського нотаріального округу №486, виданий 25.02.2015р., щодо стягнення з ОСОБА_4 суми боргу на користь ОСОБА_5.

27.02.2015р. начальником Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві Мазуром Ю.С. прийнято постанову про передачу виконавчого провадження №46692942 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

В подальшому, на виконання вказаної постанови, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Рудьковською О.С. прийнято постанову від 27.02.2015р. про передачу матеріалів виконавчого провадження №46692942.

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. винесена постанова про прийняття виконавчого провадження №46692942 від 03.03.2015р.

04.03.2015р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. прийнято постанову про приєднання виконавчого провадження №46692942 до зведеного.

Позивач, вважаючи дії відповідачів щодо передачі матеріалів виконавчого провадження протиправними, а спірні постанови такими, що не відповідають імперативним приписам Закону України «Про виконавче провадження», звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції, зважаючи на факт перебування у Відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції 2 виконавчих провадження щодо боржника - ОСОБА_4, дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. від 04.03.2015р. про приєднання виконавчого провадження №46692942 до зведеного є правомірною, а правових підстав для скасування останньої немає.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до частини 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Водночас згідно частини п'ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до частини шостої наведеної статті боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до частини 7 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно з частиною першої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Згідно пункту 6.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі по тексту - Інструкція № 512/5), виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

Згідно з пунктом 6.3. Інструкції № 512/5 передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:

а) до відділу примусового виконання рішень ДВС України, інших органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням Голови ДВС України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС;

б) до відділу примусового виконання рішень ДВС України - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах;

в) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;

г) до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;

ґ) до виконавчої групи, утвореної в межах органу ДВС, - за рішенням керівника цього органу ДВС;

д) від одного державного виконавця до іншого в межах органу ДВС та виконавчої групи - за рішенням відповідних керівників цих органів та керівника виконавчої групи у разі покладення на нього прав та повноважень, встановлених Законом, у виконавчому провадженні для начальників відділів територіальних органів ДВС.

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції № 512/5 передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв'язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС.

Відповідно до пункту 6.5. зазначеної Інструкції у постанові обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну виконавчу службу» головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі організують виконання законів і здійснюють керівництво управліннями державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними відділами державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції, координують і контролюють їх діяльність; організують професійну підготовку та атестацію державних виконавців; розглядають скарги на дії державних виконавців; заохочують за успіхи в роботі і накладають стягнення за порушення трудової дисципліни; здійснюють матеріально-технічне забезпечення державної виконавчої служби; організують виконання рішень відповідно до закону, надають рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що законом передбачено повноваження начальника Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у м. Києві - Мазура Ю.С. на передачу матеріалів виконавчого провадження з Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.

Судом також встановлено, що стягувач неодноразово подавала скарги на бездіяльність державних виконавців Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві, а також заяву про відвід всьому складу Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві.

Такі обставини також, встановлені і Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/20945/14 від 31.01.2015р., залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015р.

При цьому, особливу увагу варто звернути на те, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» негайному виконанню підлягають рішення про стягнення аліментів, заробітної плати в межах платежів, вирахуваних за один місяць, а також про стягнення усієї суми боргу за такими виплатами, якщо рішенням передбачено її негайне стягнення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, та звертає увагу апелянта на те, що передача матеріалів виконавчого провадження з одного територіального відділу до іншого з метою необхідності організації неупередженого подальшого виконання вказаного виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», відповідає вимогам законодавства. А отже, підстави для визнання протиправними дій Головного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження та скасування постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Мазура Ю.С. від 27.02.2015р. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 46692942 з Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві відсутні.

При цьому, слід додати, що оскільки правомірною є постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві Рудьковської О.С. від 27.02.2015р. про передачу матеріалів виконавчого провадження № 46692942, яка винесена на підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Мазура Ю.С. від 27.02.2015р., то, відповідно, немає правових підстав для скасування постанови від 27.02.2015 про передачу матеріалів виконавчого провадження № 46692942 з Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві та для задоволення позову у цій частині.

Водночас суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. від 03.03.2015р. про прийняття до виконання виконавчого провадження №46692942, задоволенню не підлягають, оскільки постанова від 03.03.2015р. також винесена на підставі постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Мазура Ю.С. від 27.02.2015р.

Окрім того, щодо правомірності заявлення вимог про скасування постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. від 04.03.2015 р. про приєднання виконавчого провадження №46692942 до зведеного, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавчої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Причому наведені норми Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються з положеннями п. 3.8. Інструкції № 512/5.

Зокрема, пунктом 3.8.1. Інструкції № 512/5 визначено, що виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Судом з'ясовано, що у Відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавчі провадження №№42952777 та 45173482, де боржником є ОСОБА_4

А отже, керуючись фактом перебування у Відділі державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції двох виконавчих проваджень щодо боржника - ОСОБА_4, постанова старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві Цапенко С.М. від 04.03.2015р. про приєднання виконавчого провадження №46692942 до зведеного, є правомірною.

Суд апеляційної інстанції щодо викладених доводів апелянта в апеляційній скарзі зауважує, що останній жодних обґрунтованих обставин, які могли б бути правовими підставами для скасування постанов державних виконавців, не навів.

Окрім того, слід наголосити, що відповідно до частини восьмої статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Ухвала складена в повному обсязі 08.06.2015 року.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.