Справа № 17174/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2010 р. справа № 2а-52/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області на постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2009 р. по справі № 2а-52/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який доповнював та просив визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати пенсії не в повному обсязі незаконними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок недоплаченої пенсії з 09.01.2008 року по 01.01.2009 року, зобовязати відповідача проводити з подальшим підвищенням у відповідності до нових розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги позивача задоволені частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 в період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та зобовязано відповідача здійснити перерахунок за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії та 6 мінімальних пенсій за віком для основної пенсії з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період та забезпечити її виплату в сумі 1251, 66 грн. додаткової пенсії та 14426, 32 грн. основної пенсії.

Не погодившись з постановою суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в якій позивач просив зобовязати відповідача УПФУ Софіївського району здійснити перерахунок та виплатити пенсію по інвалідності відповідно до ст.. 50, п.4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 09.01.2008 року із розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідач просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених вимог, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права і прийняти нову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду змінити.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) та є інвалідом ІІІ групи. З 09.01.2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області та з 09.01.2008 року має право на отримання пенсії по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 даного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 1 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював розрахунок пенсії позивачу виходячи із Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік»та Постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік… внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими ч.3 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладено в новій редакції.

Проте, рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік щодо зміни ч. 3 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційними.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з 22.05.2008 року.

Не можна визнати правильною й позицію, що ґрунтується на частині п'ятій статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, а не розміри, визначені даним Законом.

При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Таким чином, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції вірними, проте постанова суду підлягає зміні, оскільки, визначаючи суми державної та додаткової пенсії суд першої інстанції перебрав на себе повноваження управління Пенсійного фонду щодо визначення розміру пенсії, так як предметом спору були неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі щодо призначення позивачу пенсії без врахування положень ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З урахуванням наведених обставин слід виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови суду першої інстанції висновок про розмір держаної та додаткової пенсії, яка підлягає виплаті позивачу.

У зв`язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, пов`язаних із соціальними виплатами», який набрав чинності 10 березня 2010 року усі справи які пов`язані з призначенням, перерахунком, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг , допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації розглядаються у порядку цивільного судочинства. Згідно перехідних положень даного Закону адміністративні суди завершують розгляд справ даної категорії, провадження по яких відкрито. Тому судом касаційної інстанції є Верховний суд України, до якого і може бути здійснено оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ч. 2 ст. 198, ч. 1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Софіївському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2009 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини та абзацу 3 резолютивної частини постанови суми держаної та додаткової пенсії, які підлягають виплаті позивачу.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова