Справа № 826/14456/14
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Горбань Н.І.,

суддів: Земляної Г.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Драч М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015 року у справі за його адміністративним позовом до Національного банку України про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України про зобов'язання відповідача (НБУ) утриматися від обмежувальних заходів на володіння, користування та розпорядження поточними та депозитними рахунками клієнтами уповноважених банків, які не є резидентами України, при прийнятті нових постанов НБУ, зобов'язання відповідача (НБУ) внести нижчезазначені зміни в текст постанови правління НБУ № 758 від 01 грудня 2014 року: підпункт 4 пункту 6 доповнити словами: «Перекази в іноземній валюті за межі України з поточних рахунків фізичних осіб-нерезидентів здійснюються без обмеження суми». Також, позивач у доповненні до позовних вимог просив суд зобов'язати Голову НБУ Гонтареву Валерію Олексіївну компенсувати громадянину ОСОБА_2 середню вартість двох авіаційних перельотів по маршруту Київ-Гамбург та Гамбург-Київ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Національним банком України прийнято Постанову № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України», Постанову № 758 від 01.12.2014 року та Постанову № 160 від 03.03.2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України».

Вважаючи зазначені постанови неправомірними, позивач вважає за необхідне в судовому порядку внести до них зміни.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у позовній заяві обставини, не ґрунтуються на будь-яких доказах і є суб'єктивною оцінкою діяльності Національного банку України з боку позивача.

Судова колегія погоджується з такою позицією з наступних підстав.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» (далі - Закон) Національний банк є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами.

Згідно частини другої статті 99 Конституції України забезпечення стабільності гривні є основною функцією Національного банку. Він здійснює надані йому повноваження для захисту грошової одиниці, як всієї грошової системи в Україні, узгоджуючи свої дії з іншими суб'єктами державної влади, виходячи із завдань грошово-кредитної політики держави, макроекономічного аналізу та платіжного балансу, вживає необхідних заходів, щоб ефективно впливати на загальну грошово-кредитну ситуацію в економіці.

Статтями 7, 55 Закону, Національному банку надані повноваження, зокрема, у сфері банківського регулювання, встановлювати вимоги та обмеження щодо діяльності банків. Також, згідно зі статтею 44 Закону Національний банк діє, як уповноважена державна установа, при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До функцій Національного банку віднесено монопольне здійснення емісії національної валюти України, визначення та проведення грошово-кредитної політики.

Згідно зі статтями 7, 44 Закону, пунктом 1 статті 11 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.93 №15-93 (далі - Декрет) Національному банку надані повноваження, зокрема, у сфері валютного регулювання, визначати порядок здійснення операцій в іноземній валюті, приймати нормативно-правові акти щодо ведення валютних операцій. Ці повноваження, серед іншого, полягають у здійсненні валютної політики, виходячи з принципів загальної економічної політики України.

Законодавство України не лише не забороняє Національному банку визначати та проводити грошово-кредитну політику, а й зобов'язує його до активних дій по забезпеченню стабільності національної грошової одиниці.

Статтею 56 Закону визначено, що Національний банк видає нормативно- правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб. Нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку.

На виконання наданих Законом повноважень Національний банк відповідно до вимог статті 387 Господарського кодексу України, статей 6, 7, 15, 25, 33, 44, 45, 55, 56, розділів IV, V, VIII Закону, статей 66, 67 та глави 11 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статей 1, 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Закону України "Про благодійну діяльність та благодійні організації", розділу II та III Декрету прийняв Постанову 758 та Постанову 160.

Пунктом 6 Постанови 758 та Постанови 160 було запроваджено певні заходи щодо діяльності банків та фінансових установ. Норма, що оскаржується позивачем, встановлює наступне:

за дорученням фізичних осіб за межі України здійснюються перекази іноземної валюти за поточними валютними неторговельними операціями:

без підтвердних документів з поточного рахунку в іноземній валюті або без його відкриття - на суму, що в еквіваленті не перевищує 15000 гривень в один операційний (робочий) день. Фізичні особи - нерезиденти здійснюють такі перекази на підставі документів, що підтверджують джерела походження коштів.

В даному випадку зі змісту позовної заяви та наданих до неї матеріалів не вбачається, в чому саме полягає порушення відповідачем прав, свобод або інтересів позивача - фізичної особи.

Так, до позовної заяви позивачем не було додано будь-яких документів, з яких би вбачалося застосування до нього оскаржуваної в частині п.п. 4 п. 6 Постанови Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року.

Факти застосування до позивача оскаржуваної норми п.п. 4 п. 6 Постанови Правління НБУ № 540 від 29.08.2014 року у позовній заяві (заяві про уточнення позовних вимог) та апеляційній скарзі не доведено.

Відсутність в позовній заяві та апеляційній скарзі будь-яких даних та доказів щодо вчинення Національним банком України порушень при здійсненні ним владних управлінських функцій пояснюється відсутністю самого факту порушення та не дають можливості встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги.

Відповідачем було надано до матеріалів справи копії всіх документів, на підставі яких було прийнято оскаржувану Постанову, а саме: пояснювальну записку; висновок гендерно-правової експертизи проекту постанови; висновок юридичного департаменту за результатами проведення правової експертизи проекту постанови; довідку про відповідність законодавству Європейського Союзу.

Приймаючи оскаржувану постанову, Національний банк України діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому правові підстави для зобов'язання Національного банку внести зміни до підпункту 4 пункту 6 Постанови № 758 від 01.12.2014 року, відсутні.

Законом встановлено, що Національний банк з метою забезпечення стабільності гривні проводить грошово-кредитну політику, яка полягає у здійсненні комплексів заходів у сфері грошового обігу та кредиту через використання визначених Законом засобів та методів. З метою врівноваження ситуації на валютному ринку Національний банк використовував всі наявні в нього інструменти для забезпечення стабільності національної грошової одиниці, застосовуючи, як ринкові, так і адміністративні заходи регулювання.

Таким чином, прийняття Національним банком оскаржуваної норми було необхідним, законним та здійсненим в інтересах суспільства.

Крім того, запроваджуючи вказані антикризові заходи, передбачені у Постанові 758 та Постанові 160, Національний банк проводив відповідні консультації з Міжнародним валютним фондом та отримав відповідну підтримку, враховуючи вкрай важку ситуацію на валютному ринку та значний відтік капіталу з банківської системи України.

Згідно зі статтею 53 Закону "Про Національний банк України" не допускається втручання органів державної влади та інших державних органів чи їх посадових та службових осіб, будь-яких юридичних чи фізичних осіб у виконання функцій і повноважень Національного банку, Ради Національного банку, Правління Національного банку чи службовців Національного банку інакше, як в межах, визначених Конституцією України та цим Законом. При цьому законодавче регулювання питань, пов'язаних з виконанням Національним банком своїх функцій, здійснюється шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, будь-яке обмеження вищезазначених повноважень Національного банку України має бути визначено виключно у Конституції та законах України.

Крім того, вимога позивача щодо заборони Національному банку України приймати нормативно-правові акти, що містять обмеження видачі (отримання) коштів з рахунків клієнтів-нерезидентів ґрунтується лише на особистих переконаннях позивача без посилання на нормативні приписи законодавства України або надання доказів, які підтверджують правомірність таких позовних вимог.

Отже позовні вимоги щодо заборони Національному банку України приймати нормативно-правові акти, що містять обмеження видачі (отримання) коштів з рахунків клієнтів-нерезидентів є надуманими та необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та проголошені ним в судовому засіданні, не спростовують рішення суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Н.І.Горбань

Судді: Г.В. Земляна

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 04.06.2015 року.

.

Головуючий суддя Горбань Н.І.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.