Справа № 821/821/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/821/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Спілки громадян-власників земельних та майнових паїв "Таврія" в особі голови Волощук Олександра Григоровича до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонській області Люшненко Ольги Василівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора,-

встановив:

16 березня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Спілки громадян-власників земельних та майнових паїв "Таврія" в особі голови ОСОБА_10 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонській області Люшненко Ольги Василівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора, а саме:

- скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції за №5738 від 10 вересня 2013 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на "Зернотік": під літ. "А"- будівля вагової під літ. "а"- навіс, під літ. "Б"- будівля складу, під літ. "Е"- будівлі сторожки, під літ. "є"- ганок, під літ."Ж"- будівля щитової, під літ. "З"- критий тік, навіс, №1-огорожа, №2-ворота, №3,4-ваги, №5-естакада, №І - мощення, №ІІ-ЗАВ-40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивачі зазначили, що 29 серпня 2013 року Чаплинським районним судом Херсонської області постановлено рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, яким позовні вимоги задоволено. Це стало підставою для прийняття відповідачем рішення про реєстрацію речових прав на нерухоме майно за №5738 від 10.09.2013 року. Про спірне рішення позивачі дізнались 13 лютого 2015 року після письмового звернення до відповідача, в зв'язку з початком ОСОБА_4 процедури відчуження майна за рішенням районного суду. Апеляційний суд Херсонської області рішенням від 05 грудня 2013 року в справі №22ц/791/3671/2013 скасував рішення Чаплинського районного суду Херсонської області, яке було підставою для прийняття спірного рішення відповідача. З посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Цивільного кодексу України, обґрунтовують правомірність своїх вимог та протиправність дій відповідача. З наведеного позивачі роблять висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про скасування рішення державного реєстратора.

Представники позивачів 26 травня 2015 року заявили клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач 07 квітня 2015 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. На момент здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 діяла постанова КМ України від 22.06.2011 року №703. 10 вересня 2013 року ОСОБА_4 до відповідача було подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зернотік, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Заява прийнята та зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 10.09.2013 року за реєстраційним номером НОМЕР_2. З посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обґрунтовує правомірність своїх дій. Все це на думку відповідача є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача 12 травня 2015 року заявила клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що телефонограмою від 21 травня 2015 року.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 серпня 2013 року по справ №665/1805/13-ц визнано за ОСОБА_4 право власності за набувальною давністю на об'єкт нерухомості - «Зернотік» : під літ. "А"- будівля вагової під літ. "а"- навіс, під літ. "Б"- будівля складу, під літ. "Е"- будівлі сторожки, під літ. "є"- ганок, під літ."Ж"- будівля щитової, під літ. "З"- критий тік, навіс, №1-огорожа, №2-ворота, №3,4-ваги, №5-естакада, №І - мощення, №ІІ-ЗАВ-40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

10 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби для реєстрації виникнення права приватної власності на об'єкт нерухомого майна «Зернотік» за адресою АДРЕСА_1.

До заяви додано:

- рішення серія та номер: 665/1805/13-ц, видавник: Чаплинський районний суд Херсонської області;

- копію паспорта громадянина України, серія та номер: НОМЕР_3, виданий 08.05.2003, видавник: Чаплинський РВ УМВС України у Херсонській області;

- копію картки фізичної особи-платника податків, серія та номер: без номера, видана 13.05.2003. видавник: Чаплинська міжрайонна державна податкова інспекція;

- квитанцію про внесення плати за надання витягу з Державного реєстру речових прав від 10.09.2013 року №173;

- квитанцію про сплату державного мита від 10 вересня 2013 року №172.

Надані документи стали підставою для реєстрації прав та їх обтяжень та видачі ОСОБА_4 витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9186517.

Згідно з даним витягом підставою для виникнення права власності є рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 серпня 2013 року по справі №665/1805/13-ц.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2013 року в справі №22-ц/791/3671/2013 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, спілка громадян - власників земельних та майнових паїв «Таврія» апеляційну скаргу задоволено, скасовано рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 29 серпня 2013 року; ухвалене нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування. Рішення суду набрало законної сили 05 грудня 2013 року.

В даному рішенні зазначено, що «…Окрім того, згідно рішення загальних зборів СВК «Іванівський» від 30.04.2002 року і акту поділу майна у зв'язку з виходом його членів з кооперативу від 04.05.2002 року та накладної №153 від 11.06.2002 року, ОСОБА_1 передано майно, належне СВК «Іванівський»: склад бурту, площадку 60 кв.м., огорожу 80 кв.м., ЗАВ-40, вагову на суму 99931 грн., тобто частину майна, на право власності на яке претендує позивач.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чаплинського району від 25.07.2013 року №41 за заявою позивача ОСОБА_4 щодо визначення поштової адреси зернотоку, який знаходиться у користуванні декількох власників майнових паїв присвоєно поштові адреси часткам користувачів зернотоку: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10, що підтверджує той факт, що спірний зернотік зі складськими приміщеннями і спорудами знаходиться у користуванні чотирьох осіб і між ФОП ОСОБА_1 і ВАТ ЕК «Херсонобленерго» укладено договір на постачання електричної енергії до зернотоку, ЗАВ - 40, складу.

З огляду на зазначене, суд прийшов до помилкового висновку, що спірне майно належало ОСОБА_4, оскільки позивач, у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, доказів належних і допустимих на підтвердження цього факту не надав, тому як син померлого, позивач не може спадкувати те майно, яке не належало спадкодавцю за його життя.».

Позивачі в лютому 2015 року звернулись до реєстраційної служби з заявою про призупинення дій щодо оформлення прав власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Листом від 13.02.2015 року №171/07-04-21 повідомила позивачів, що право власності на зернотік зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення районного суду, що стосується призупинення дій щодо нерухомого майна то реєстраційна служба не займається відчуженням об'єктів нерухомого майна.

Позивачі прийшли до висновку про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно здійснена на підставі скасованого рішення суду, що є порушенням ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також п.3. 4 Тимчасового положення.

За змістом статті 124 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою для проведення такої реєстрації може бути лише судове рішення, що набрало законної сили.

Сторонами не заперечується та обставина, що рішення суду на підставі якого відбулось набуття права власності скасовано.

Правомірність рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції за №5738 від 10 вересня 2013 року є предметом розгляду в справі.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. (ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав (ч.1,2 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів (крім випадків, встановлених у частині сьомій цієї статті) з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення (ч.5 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом (ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: рішень судів, що набрали законної сили (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2013 року (яке набрало законної сили) скасовано рішення Чаплинського районного суду, на підставі якого прийняте рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції за №5738 від 10 вересня 2013 року про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на "Зернотік": під літ. "А"- будівля вагової під літ. "а"- навіс, під літ. "Б"- будівля складу, під літ. "Е"- будівлі сторожки, під літ. "є"- ганок, під літ."Ж"- будівля щитової, під літ. "З"- критий тік, навіс, №1-огорожа, №2-ворота, №3,4-ваги, №5-естакада, №І - мощення, №ІІ-ЗАВ-40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, скасування судового рішення районного суду має наслідком і скасування прийнятого на його підставі рішення державного реєстратора від 10 вересня 2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стосовно права спілки громадян-власників земельних та майнових паїв "Таврія" в особі голови ОСОБА_10, суд зазначає наступне.

В рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України (справа громадянки ОСОБА_9 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи) зазначено:

«Частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Такі скарги підлягають безпосередньому розгляду в судах незалежно від того, що прийнятим раніше законом міг бути встановлений інший порядок їх розгляду (оскарження до органу, посадової особи вищого рівня по відношенню до того органу і посадової особи, що прийняли рішення, вчинили дії або допустили бездіяльність).

Подання скарги до органу, посадової особи вищого рівня не перешкоджає оскарженню цих рішень, дій чи бездіяльності до суду».

Сторони, які виступають в якості позивачів по справі, є співвласниками спірного нерухомого майна (рішення апеляційного суду Херсонської області від 05 грудня 2013 року в справі №22-ц/791/3671/2013), в зв'язку з чим їх права та інтереси порушуються спірним рішенням відповідача.

Щодо застосування вимог Порядку, Положень та Наказів стосовно даних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в Постанові від 01.11.1996 р. № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу, зокрема постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, накази та інструкції міністерств і відомств, підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Суд застосовує насамперед норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яких в даному конкретному випадку цілком достатньо для однозначної оцінки спірних правовідносин.

Наведені норми дають підстави для висновку, що рішення державного реєстратора від 10 вересня 213 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, призводить до порушення прав позивачів як співвласників спірного майна, скасування правової підстави для прийняття спірного рішення має своїм наслідком скасування і цього рішення.

Позивачами подано до суду клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом. Суд вважає, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду, оскільки листом від 13 лютого 2015 року реєстраційна служба повідомила позивачів про реєстрацію права власності на зернотік за рішенням державного реєстратора від 10 вересня 2013 року №5738104. Про спірне рішення заявники дізнались 13 лютого 2015 року до суду з адміністративним позовом звернулись 16 березня 2015 року, за таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не пропущено установлений ст.99 КАС України строк для звернення до суду.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права...».

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Україна - Тюмень» проти України» (N 22603/02 §49,55) зазначено, «…перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом всіх статей Конвенції» в подальшому в параграфі 55 суд стверджує «…втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи ... Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові статті 1 Першого протоколу, включно із другим реченням, яке необхідно розуміти в світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності».

В даному випадку реєстрація права власності за особою, яка не має на це законних підстав фактично позбавляє позивачів права користування своїм нерухомим майном, набутого в законний спосіб, що є недопустимим. До того ж доводи відповідача покладені в основу заперечень не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачі належними доказами підтвердили правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази не дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 128, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Спілки громадян-власників земельних та майнових паїв "Таврія" в особі голови ОСОБА_10 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції Херсонській області Люшненко Ольги Василівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про скасування рішення державного реєстратора - задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чаплинського районного управління юстиції за №5738 від 10 вересня 2013 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на "Зернотік": під літ. "А"- будівля вагової під літ. "а"- навіс, під літ. "Б"- будівля складу, під літ. "Е"- будівлі сторожки, під літ. "є"- ганок, під літ."Ж"- будівля щитової, під літ. "З"- критий тік, навіс, №1-огорожа, №2-ворота, №3,4-ваги, №5-естакада, №І - мощення, №ІІ-ЗАВ-40, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 6.3.