Справа № 21319/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2010 р.справа № 2а-7914/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" про визнання незаконними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, в якому просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в реєстрації права власності на домоволодіння по пров. Тельмана, 10 у м. Дніпропетровську, без акту введення в експлуатацію на підставі рішення третейського суду від 18 травня 2010 року, яке було винесене на підставі Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»та виконавчого листа виданого 07 червня 2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, зобовязати відповідача зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння по пров. Тельмана, 10 у м. Дніпропетровську, без акту введення в експлуатацію на підставі рішення третейського суду від 18 травня 2010 року, яке було винесене на підставі Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»та виконавчого листа виданого 07 червня 2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Тельмана, 10, без акту введення в експлуатацію, на підставі рішення третейського суду від 18 травня 2010 року та виконавчого листа, виданого 07 червня 2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська. Скасовано рішення реєстратора про відмову в реєстрації права власності від 14 червня 2010 року. Зобовязано Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Тельмана, 10, без акту введення в експлуатацію, на підставі рішення третейського суду від 18 травня 2010 року та виконавчого листа, виданого 07 червня 2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилався на те, що відповідно до п.2.1 Тимчасового положення, для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються право встановлювальні документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням. Проте, у переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, не передбачено такий правовстановлюючий документ, як рішення арбітражного суду (арбітражне рішення). Таким чином, вказане арбітражне рішення не підлягає державній реєстрації у КП«ДМБТІ». Крім того, зазначили, що відповідно до ст.376 Цивільного кодексу, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за рішенням суду за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Також відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Таким чином, органи БТІ неправомочні здійснювати державну реєстрацію прав власності на обєкти нерухомого майна, які не введені в експлуатацію, так як це суперечить вимогам діючого законодавства.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу не подавав.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення третейського суду від 18 травня 2010 року (згідно Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж») судом вирішено: визнати за позивачем право власності на домоволодіння, що складається з: літ.А-1 житловий будинок, загальною площею 182,5 кв.м., житловою площею 146,4 кв.м., у тому числі літ.А1-1 житлова прибудова, №1-3 споруди, за адресою: м.Дніпропетровськ, пров.Тельмана, 10 без акту введення в експлуатацію; зареєструвати в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з: літ.А-1 житловий будинок, загальною площею 182,5 кв.м., житловою площею 146,4 кв.м., у тому числі літ.А1-1 житлова прибудова, №1-3 споруди, за адресою: м.Дніпропетровськ, пров.Тельмана, 10 без акту введення в експлуатацію (а.с.7-8).

07 червня 2010 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, який розглянув клопотання ОСОБА_1 про видачу виконавчого документу на підставі рішення третейського суду від 18 травня 2010 року, згідно Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «З Іноземними Інвестиціями «ЛОМІ»про зобовязання укласти договір оренди та визнання права власності, було видано виконавчий лист (а.с.9).

З метою реєстрації права власності ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради.

Рішенням реєстратора від 14 червня 2010 року позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на обєкт нерухомості. Підставами для відмови в реєстрації права власності стали: подані документи не відповідають вимогам, установленим Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна та іншим актам чинного законодавства України або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Як на правові підстави відмови у реєстрації права, відповідач посилався на Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 зокрема на те що арбітражне рішення не підлягає державній реєстрації у КП«ДМБТІ». Крім того, згідно з п. 1.6 Тимчасового положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, а в даному випадку обєкт нерухомості в експлуатацію не вводився.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, зокрема зазначивши, що при здійсненні державної реєстрації прав власності відповідач наділений владними управлінськими функціями, а відтак є субєктом владних повноважень, правильно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню в спірних правовідносин, дав належну правову оцінку встановленим обставинам справи, дійшовши вірного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови позивачці у реєстрації права власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В ч.1 ст. 55 Закону України «Про третейські суди»зазначено, що рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви (частина перша статті 55 Закону України «про третейські суди»).

У відповідності до ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ст..19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, одним із правовстановлювальним документом є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна (пункт 10 Додатку 1 вищевказаного Положення»).

З огляду на приписи ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання, виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Отже, рішення третейського суду, яким визнано право власності на нерухоме майно, є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності. Однак, для реєстрації прав власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду має надаватися виконавчий документ, виданий компетентним судом. В даному випадку виконавчий лист виданий Кіровським районним судом м.Дніпропетровська 07 червня 2010 року.

Вказане рішення не оскаржувалось, його не скасовано в установленому законом порядку, а відтак, рішення має юридичну силу і є підставою для реєстрації права власності.

Крім того, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України № 19-32/30 від 22.06.2007 р. "Щодо надання роз'яснення стосовно рішень судів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна" визначено, що Конституцією України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

В цьому ж роз'ясненні зазначено, що забороняється тлумачення прав реєстратором відомостей про заявлені права власності… Так, реєстрація прав на нерухоме майно має здійснюватися у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

У частині 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»наведений вичерпний перелік підстав у відмові державної реєстрації права, до якого наведена Відповідачем підстава не віднесена. За ч.3 ст.24 Закону, відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачені повноваження Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради щодо трактування законів, кодексів та інших нормативно-правових документів, рішень суду тощо.

Так, надані позивачем документи в повній мірі відображають заявлені права на нерухоме майно, а відтак ними породжуються відповідні права для особи, за якою визнано право власності та відповідні обовязки для реєстратора речових прав щодо вчинення державної реєстрації.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 01.07.2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, а отже, Законом на бюро технічної інвентаризації, в даному випадку КП«ДМБТІ», покладено функцію по прийняттю рішень щодо реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна та відповідно відмови в реєстрації.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за наявності рішення третейського суду від 18 травня 2010 року, яке прийнято відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 07 червня 2010 року, наявність якого є необхідною підставою для виконання саме зазначеного рішення третейського суду, у відповідача були відсутні будь-які підстави для відмови позивачу у реєстрації права власності на це нерухоме майно, і під час прийняття державним реєстратором 14 червня 2010 року рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації за позивачем права власності на цей обєкт нерухомого майна, відповідач діяв не у межах повноважень та спосіб, які визначенні чинним законодавством, а тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведені обставини, норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зробив висновки, які відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем у даній адміністративній справі позовних вимог, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було встановлено, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_2