Справа № 30887/09
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2010 р. Справа № 2а-241/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду міста ОСОБА_1 від 23 липня 2009 року, ухвалену в адміністративній справі №2а-241/09 (категорія статистичного обліку 2.19.6) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, стягнення коштів,

у с т а н о в и л а:

06.03.2009 року позивач звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про оскарження дій відповідача, стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу недоплаченої суми підвищення до пенсії як дитині війни за 2006 рік червень 2008 року в сумі 3302,6грн., зобовязання відповідача нараховувати надалі підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2006-2007 роках відповідач не нараховував йому підвищення до пенсії як дитині війни, а з січня 2008 року виплачував підвищення у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2006-2007 роках був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 01.01.2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.07.2009 року позовні вимоги задоволені частково: визнані неправомірними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати підвищення до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», стягнуто з відповідача на користь позивача підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.05.2008 року в сумі 709,35грн. відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У решті позовних вимог відмовлено. Судом поновлено строк звернення з позовом до суду.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу просить скасувати зазначену постанову суду, посилаючись на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності до Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 дітям війни, до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1грн., з 1 липня - 48,2грн., з 1 жовтня 49,8 грн. Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні (а.с. 7).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 т. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 року №489-V зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 року відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позов про перерахунок підвищення до пенсії за 2007 заявлено лише у березні 2009 року, тобто з порушенням річного строку звернення до суду. Докази поважності порушення строку у матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції без достатніх підстав поновив строк звернення з позовом та задовольнив вимоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною четвертою ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 року відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 31.05.2008 року.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До набрання законної сили рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне обрати інший спосіб захисту прав позивача, зобовязавши відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії за період з 22.05.2008 року по 31.05.2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення за цей період, ухваливши нову постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірним нарахування Управлінням Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 не в повному обсязі підвищення до пенсії як дитині війни за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2008 року з урахуванням фактично отриманих сум за цей період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя : І.Ю. Добродняк