Справа № 5642/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2010 р. Справа № 2а-913/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Мірошниченка М.В. Юхименка О.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 від 01 грудня 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити дії, стягнення коштів,

у с т а н о в и л а:

07.10.2009 року позивач звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу про оскарження бездіяльності відповідача, стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу недоплаченого як дитині війни підвищення до пенсії за 2006 рік 01.10.2009 р. в сумі 5448,71грн. з урахуванням індексу інфляції, зобовязання відповідача нараховувати надалі підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2006-2007 роках відповідач не нараховував підвищення до пенсії як дитині війни, а з січня 2008 року виплачував підвищення у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2006-2007 роках був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 01.01.2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2009 р. позовні вимоги задоволені частково: визнано неправомірною відмову відповідача у перерахунку щомісячного підвищення до пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячне підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р., з 01.01.2009 р. по 01.10.2009 р. відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу просить скасувати зазначену постанову суду, посилаючись на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності до Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 дітям війни, до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1грн., з 1 липня - 48,2грн., з 1 жовтня 49,8 грн. Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні (а.с. 9).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 року №489-V зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 року відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Досліджуючи за вимогою представника відповідача питання щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду у частині позовних вимог за 2007 рік колегія суддів вважає, що про порушення права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни у розмірах, передбачених спеціальним законом, позивач мала дізнатись після ухвалення 09.07.2007р. рішення Конституційним Судом України. Згідно з абз. 2 п. 6 резолютивної частини зазначеного рішення воно підлягає опублікуванню у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. опубліковано в офіційному періодичному виданні «Офіційний Вісник України»№52 від 27.07.2007, тому позивач, звернувшись до суду 07.10.2009 р. не дотрималась річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції, чинній на день подання позову, у частині позовних вимог за 2007 рік, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо непропущення позивачем річного строку звернення з позовом та без достатніх підстав задовольнив позовні вимоги за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. за відсутності доказів поважності пропуску процесуального строку.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною четвертою ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 року відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги за період з 07.10.2008 року по 31.12.2008 року.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивач звернулась з позовом про перерахунок підвищення до пенсії за 2008 рік 07.10.2009 р. Про порушення права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни у розмірах, передбачених спеціальним законом, мала дізнатись після ухвалення 22.05.2008р. рішення Конституційним Судом України. Згідно з абз. 2 п. 7 резолютивної частини зазначеного рішення воно підлягає опублікуванню у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України. Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. опубліковано в офіційному періодичному виданні «Офіційний Вісник України»від 06.06.2008 №38, тому позивач, звернувшись до суду у жовтні 2009 року не дотрималась річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції, чинній на день подання позову, у частині позовних вимог за 22.05.2008р. 06.10.2008р., суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо непропущення позивачем річного строку звернення з позовом та без достатніх підстав задовольнив позовні вимоги за зазначений період за відсутності доказів поважності пропуску процесуального строку.

Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 01.01.2009р. по 01.10.2009р.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідача надалі виплачувати підвищення до пенсії у певному розмірі з огляду на положення ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на день розгляду справи.

З урахуванням наведеного постанову суду слід скасувати в частині зобовязання відповідача перерахувати та виплатити щомісячне підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 06.10.2008 р., частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста ОСОБА_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 06 жовтня 2008 року скасувати і у позові у зазначеній частині відмовити.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко