Справа № 826/4369/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2015 року 15:00 № 826/4369/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2014 № ,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2014 № , відповідно до якого позивачці збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 14 220 грн. за основним платежем та на 3 555,15 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивачка в обґрунтування позову зазначає, що доводи ДПІ ґрунтуються на тому, що задекларований позивачкою дохід 85 000 грн. отриманий з джерела за межами України, у зв'язку з чим дохід оподатковується на підставі п. 162.11., п. 170.11.1. ПК України за ставкою 15 - 17 %.

Позивачка між тим зазначає, що у 2009 р. придбала частку у статутному капіталі товариства - резидента України у розмірі 1% за 11 000 грн. Надалі, у 2009 році, до статутного капіталу цього товариства було внесено 44 000 грн. та 30 000 грн. У 2013 році частка у розмірі 1 % була продана компанії ASPRA TRADE LIMITED (Беліз) за 85 000 грн. Розрахунок ще не проведений.

Відтак, як зазначає позивачка, витрати на купівлю частки та внесків до статутного капіталу склали 85 000 грн.

Таким чином, як зазначає позивачка, до декларації було включено суму доходу від продажу інвестиційного активу, але враховуючи, що до складу валового доходу входить саме інвестиційний прибуток, то доходу, який би підлягав оподаткуванню, отримано не було.

Відтак, посилаючись на положення п. 162.1., ст. 163, п. 163.1., п/п. 164.1.3., п/п. 170.11.1., п/п. 164.2.9., п. 170.2., п/п. 170.2.2., п/п. 14.1.54 ПК України, позивачка вважає спірне рішення необґрунтованим, протиправним, просить його скасувати.

З підстав, викладених в акті перевірки, ДПІ вважає спірне рішення законним та обґрунтованим, у задоволенні позову просить відмовити, зазначаючи, що позивачкою отримано дохід із джерел за межами України, а відтак вважає правильним нарахування податку.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України у судовому засіданні 26.05.2015 р. ухвалено про продовження розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем докази, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У червні 2014 року ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2) сформовано та 23.06.2014 р. до ДПІ подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік.

У розділі 2 у рядку 01 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» зазначено у графі «Сума нарахованого (виплаченого) доходу - 0,00 грн., у графі «Сума податку»: утриманого (сплаченого) податковим агентом - 0,00 грн., яка підлягає сплаті платником податку самостійно - 0,00 грн.

Рядок 01.04. «Інвестиційний прибуток» містить прочерки.

Разом із декларацією подано додаток № 3 (до рядка 01.04 податкової декларації про майновий стан і доходи) «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами».

У рядку «Корпоративні права (інші, ніж цінні папери) зазначено найменування та характеристика - частка 1% в ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон». У графі «Сума доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу» зазначено - 85 000 грн., у графі «Сума витрат на придбання інвестиційного активу» зазначено - 85 000 грн., у графі «фінансовий результат операцій з інвестиційними активами» зазначено прочерк.

ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи позивачки, за результатами якої складено акт від 01.08.2014 р. № 236/26-50-17-03-20 (далі - Акт перевірки).

За даними перевірки витрати визначені у розмірі 0,00 грн., оподатковуваний дохід - 85 000 грн. Нараховано податок у розмірі 14 220,60 грн. (11470,00 грн. * 15% + (85000,00грн. - 11470,00 грн.) * 17 %), а також штрафні санкції 3 555,15 грн. (14 220,60 грн. * 25%).

Зазначено, що відповідно до п/п. 14.1.55, п/п. 163.1.3., та в порушення п. 170.11. ПК України, ОСОБА_1 не вірно визначено суму податкових зобов'язань з отриманого у 2013 році доходу з джерелом виплати за межами України - іноземного доходу, зокрема, доходу від відчуження корпоративних прав, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету.

Вказаний акт надісланий позивачці із супровідним від 05.08.2014 р. № 516/П/26-50-17-03-12 та звернуто увагу, що при отриманні доходу від продажу інвестиційних активів нерезиденту, така сума доходів вважається іноземним доходом (без врахування витрат на придбання інвестиційних активів) та оподатковується за ставками 15 % (17%).

Позивачкою подано заперечення відносно висновків акту перевірки (вх. № 9422/П від 12.08.2014 р.) за результатами розгляду яких ДПІ надало відповідь від 14.08.2014 р. згідно якої висновки акту перевірки залишені без змін.

15.08.2014 року прийнято оскаржуване рішення.

За результатами оскарження в адміністративному порядку спірне рішення залишено без змін.

У взаємозв'язку з наведеним під час розгляду справи встановлено, що 09.07.2009 р. між ОСОБА_2 (продавець, керівник товариства) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» (код з ЄДР 35920996; адреса: 03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 40).

Згідно із договором статутний капітал вказаного товариства складає 1 100 000 грн., що становить 100%, та сформований у повному обсязі.

Частка продавця складає 100 %. Частка, що підлягає продажу - 1 %, що дорівнює 11 000 грн. Продаж частки відбувається за 11 000 грн., які сплачені готівкою одночасно із підписанням договору, що підтверджується відповідною розпискою від 09.07.2009 р.

Між тим, як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру № 24 від 05.07.2009 р., позивачкою через касу товариства сплачено 44 000 грн. як внесок до статутного капіталу товариства від засновника.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 22.07.2009 р. позивачкою через касу товариства сплачено 30 000 грн. як внесок до статутного капіталу товариства.

14.06.2013 р. між позивачкою (продавець) та ASPRA TRADE LIMITED (Беліз) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон».

Згідно із цим договором станом на дату його укладання зареєстрований статутний капітал товариства складає 8 500 000 грн. Загальна кількість часток продавця складає 1 частку, що становить 85 000 грн. За договором продавець відчужує на користь покупця 1 частку. Продаж частки відбувається за 85 000 грн. Оплата здійснюється до 14.06.2016 р. Право власності на частку переходить до покупця з моменту укладання договору.

Вирішуючи з урахуванням наведеного спір по суті, слід зазначити, що відповідно до п/п. 14.1.55. ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Згідно з п/п. 162.1.1. ПК України платниками податку є, зокрема: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Підпунктом 163.1.3 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування резидента є іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з п. 164.1. ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п/п. 164.1.3. ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку особою, яка не є податковим агентом, та іноземних доходів регламентується положеннями п. 168.2. ПК України.

Згідно з п/п. 168.2.1. ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов'язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Оподаткування іноземних доходів (п. 170.11. ПК України).

Згідно з п/п. 170.11.1. ст. 170 («Особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів») ПК України у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Слід додати, що відповідно до п. 13.3. ПК України доходи, отримані фізичною особою - резидентом з джерел походження за межами України, включаються до складу загального річного оподаткованого доходу, крім доходів, що не підлягають оподаткуванню в Україні відповідно до положень цього Кодексу чи міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

В даному випадку джерело виплати нарахованого позивачці доходу від продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) є іноземним (з джерел за межами України), що, відповідно, зумовлює застосування до вказаної операції спеціальних норм і правил оподаткування іноземних доходів, зазначених вище.

Виходячи з аналізу приведених вище норм у їх сукупності та за наведених вище обставин продажу корпоративних прав нерезиденту, тобто формування доходу від продажу з джерелом походження доходу за межами України, до оподатковуваного доходу в даному випадку включається саме дохід від відчуження інвестиційних активів, тобто, іншими словами - вартість продажу, до розміру якого із статусом «іноземні доходи» і застосовується ставка податку без застосування правил про витрати, а не інвестиційний прибуток, як різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу.

Суд звертає увагу, що порядок оподаткування іноземних доходів та оподаткування інвестиційного прибутку мають свої окремі особливості, визначені у статті 170 ПК України, яка і має відповідну назву «Особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів», яка регламентує сферу застосування окремих норм цієї статті відповідно до характеру операцій та доходів.

Відтак, суд вважає правомірними висновки ДПІ, поскладені в основу оскарженого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку за результатами розгляду справи суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке, як приходить до висновку суд, є законним та обґрунтованим, вірним по суті, у зв'язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін