Справа № 15863/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. справа № 2а-15/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області

на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області, Головного Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської області про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щорічної разової допомоги інваліду війни ІІ групи, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області, в якому, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.57-58), просив поновити йому строк звернення до суду про стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги на оздоровлення за 2005-2006 роки; визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області в частині відмови від виплат йому, ОСОБА_1, суми недоплаченої щорічної разової допомоги, як інваліду ІІ групи за 2005-2008 роки в розмірі 11478,48 грн.; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області на його користь недоплачену суму щорічної разової допомоги, як інваліду війни ІІ групи за 2005-2008 роки в розмірі 11478,48 грн. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є інвалідом війни ІІ групи, а тому, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»має право на щорічне отримання разової грошової допомоги. Як учаснику бойових дій в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Відмовлено ОСОБА_1 в поновлені процесуального строку звернення до суду до Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області про стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги інваліду війни ІІ-ї групи за 2005-2006 роки. Визнано незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області в частині неповної виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2. вулиця Виноградна, 52, щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2007-2008 роки. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області (27000, Кіровоградська область, смт. Добровеличківка, вулиця Поповича, 26) виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни другої групи за 2007-2008 роки в сумі 6336,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області подало апеляційну скаргу на неї, в якій, уточнивши свої вимоги, просило постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог, посилалося на те, що судом першої інстанції не враховані та недостатньо досліджені норми процесуального та матеріального права при розгляді справи. Також зазначили, що позивачу вказана допомога була виплачена у розмірі передбаченому законодавством України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серії ІІ №676299 від 24 червня 2002 року (а.с.8)

Пільги для інвалідів другої групи визначені у Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, за приписами статті 13 якого, інвалідам другої групи встановлена щорічна до 5 Травня разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем щорічна разова грошова допомога була здійснена управлінням у термін, передбачений ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Фактично позивач отримав від відповідача: у 2005 роках 330 грн.; у 2006 році - 330 грн., в 2007 році 360 грн. та у 2008 році 400 грн. При цьому, відповідач керувався положеннями Закону України " Про державний бюджет на відповідний рік".

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до розділу ІІІ Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 Травня мають здійснюватися у розмірах, встановлених Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Проте, судом вірно застосовані обмеження, встановлені ст.99-100 КАС України, щодо процесуальних строків звернення до суду за 2005-2006 роки. А тому, встановивши, що позивачем без поважних причин пропущено річних строк звернення до суду вірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за 2007 та 2008 роки, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області, щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня, як учаснику бойових дій позивачу за 2007 та 2008 роки було виплачено у квітні поточного року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, судом першої інстанції не було звернено уваги на те, що виплата щорічної допомоги, позивачу, як учаснику бойових дій, була здійснена у квітні 2007 року у розмірі 300 грн. і на час, коли дія статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту була зупинена відповідно до п.13 ст.71 Закону № 489-V, а тому дії відповідача при виплаті допомоги у 2007 році не можна вважати неправомірними.

Всупереч цьому, суд першої інстанції позовні вимоги в частині несплаченої щорічної допомоги за 2007 задовольнив, обґрунтовуючи це тим, що рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, визнано, що не відповідає Конституції України, таке положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, а тому, на підставі рішення Конституційного суду України розміри виплат, встановлені ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік, втратили чинність.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 за 2008 рік, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за 2008 рік було сплачено 400,00 грн. в рахунок щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня, як учаснику бойових дій, саме 12 квітня 2008 року, що підтверджується відомістю № 64 Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області.

Отже, виплата вказаної допомоги відповідачем була проведена з урахуванням положень п.20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що діяли на час проведення такої виплати.

Таким чином, дії відповідача при виплаті ОСОБА_1 допомоги до 5 Травня у 2008 році були правомірними і узгоджувались з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України.

Всупереч цьому, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій відповідача неправомірними та в частині стягнення несплаченої щорічної допомоги за 2008 рік.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно були застосовані норми матеріального права, що призвело до невірних висновків та прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у повному розмірі викликана не протиправними діями Управління, а прийняття законодавцем неконституційних положень до Закону № 796-ХІІ, то захист його порушених прав щодо отримання недоплаченої суми може відбуватися лише в порядку, визначеному частиною 3 статті 152 Конституції України шляхом звернення з позовом про відшкодування шкоди.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2009 року в частині визнання незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області щодо неповної виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2007-2008 роки та в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Добровеличківської районної адміністрації Кіровоградської області виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни другої групи за 2007-2008 роки в сумі 6336,00 грн. скасувати та в задоволенні цієї частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24 червня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Повний текст постанови виготовлено 21 травня 2010 року.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_2