Справа № 17358/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2010 р. справа № 2а-129/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2009 року у справі № 2а-129/09 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень щодо перерахунку щорічної разової грошової допомоги та зобовязання здійснити перерахунок грошової допомоги, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.34), просив визнати дії Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, щодо виплати соціальної грошової допомоги у розміру меншому ніж це визначено ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту неправомірними, зобовязати відповідача перерахувати та до виплатити заборгованість разової грошової допомоги в повному обсязі у сумі 6820,30грн. за період з 2005 по 2008 роки. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він є учасником бойових дій, у звязку з чим користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, і, відповідно до ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту йому передбачена виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідач, всупереч вимогам Конституції України та вищезазначеному закону, через свої неправомірні дії, не нарахував йому вчасно сум зазначеної допомоги за 2005-2008 роки у розмірах, передбачених цим Законом, чим створив заборгованість у сумі 6820,30грн. Крім того позивач вказав, що відповідач при наданні йому вказаної допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив його право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано дії Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, та за 2008 рік у розмірах визначеними Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту неправомірними. Зобовязано Головне Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги у розмірах визначеними Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що виплата у 2007 та 2008 роках позивачу щорічної разової грошової допомоги проведена до 05 травня, тобто до набрання чинності рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та від 22.05.2008р. №10-рп.

Постанова суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами фактично не оскаржувалась, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не зазначав, що він не згоден з постановою в цій частині, а позивач апеляційну скаргу до суду не подавав, тому, у відповідності до вимог ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, а в частині відмовлених позовних вимог постанова суду залишається без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду скасувати, прийнявши нову постанову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення Серії АА №527020 від 21 червня 1996 року (а.с.5)

Відповідно до довідки Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня, як учаснику бойових дій позивачу за 2007 та 2008 роки було виплачено у квітні поточного року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, судом першої інстанції не було звернено уваги на те, що виплата щорічної допомоги, позивачу, як учаснику бойових дій, була здійснена у квітні 2007 року у розмірі 280 грн. і на час, коли дія статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту була зупинена відповідно до п.13 ст.71 Закону № 489-V, а тому дії відповідача при виплаті допомоги у 2007 році не можна вважати неправомірними.

Всупереч цьому, суд першої інстанції позовні вимоги в частині несплаченої щорічної допомоги за 2007 задовольнив, обґрунтовуючи це тим, що рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року, визнано, що не відповідає Конституції України, таке положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено на 2007 рік дію частини 5 ст. 12-15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, а тому, на підставі рішення Конституційного суду України розміри виплат, встановлені ЗУ Про Державний бюджет України на 2007 рік, втратили чинність.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 за 2008 рік, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобовязання Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу учаснику бойових дій у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Обґрунтовував прийняття рішення тим, що 22 травня 2008 року Конституційним Судом України було прийнято Рішення № 10-рп/2008, відповідно до якого положення пункту 20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України були визнані неконституційними та втратили чинність.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції не враховані усі суттєві обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за 2008 рік було сплачено 310,00 грн. в рахунок щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня, як учаснику бойових дій, саме у квітні 2008 року, що підтверджується довідкою Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Отже, виплата вказаної допомоги відповідачем була проведена з урахуванням положень п.20 Розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що діяли на час проведення такої виплати.

Таким чином, дії відповідача при виплаті ОСОБА_1 допомоги до 5 Травня у 2008 році були правомірними і узгоджувались з положеннями частини 2 статті 19 Конституції України.

Всупереч цьому, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій відповідача неправомірними та в частині стягнення несплаченої щорічної допомоги за 2008 рік.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно були застосовані норми матеріального права, що призвело до невірних висновків та прийняття неправильного рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Оскільки невиплата позивачу зазначеної допомоги у повному розмірі викликана не протиправними діями Управління, а прийняття законодавцем неконституційних положень до Закону № 796-ХІІ, то захист його порушених прав щодо отримання недоплаченої суми може відбуватися лише в порядку, визначеному частиною 3 статті 152 Конституції України шляхом звернення з позовом про відшкодування шкоди.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2009 року в оскаржуваній частині, а саме в частині визнання дій Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік, та за 2008 рік у розмірах визначеними Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту неправомірними та в частині зобовязання Головного Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги у розмірах визначеними Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистускасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_2