Справа № 820/3508/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 червня 2015 р. № 820/3508/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника відповідача - Новакова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
до Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області
про визнання протиправним висновку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, уточнивши який, просить суд визнати висновок Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області №1330 від 13.11.2014 року протиправним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним висновком №1330 від 13.11.2014 року відповідач протиправно, без належних на те законних підстав відмовив позивачу у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,200 га для ведення особистого селянського господарства на території Роганської селищної ради в сел. Комуніст Харківського району Харківської області, розробленого Приватним підприємством "ПЕРСПЕКТИВА-ЗЕМЛЯ" на замовлення позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги зменшеного адміністративного позову та просив суд прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області, у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України. (а.с.38, 39-41). Правом надати заперечення на позов не скористався, клопотань про перенос розгляду справи суду не заявляв.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що 04 червня 2014 року позивач - ОСОБА_2, звернулась до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області із заявою про надання їй дозволу на розробку технічної документації на земельну ділянку орієнтовною площею 0,20 га, яка розташована поряд із належними їй земельними ділянками по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у с. Комуніст Харківського району Харківської області для подальшої передачі їй земельної ділянки у власність в порядку приватизації для ведення особистого селянського господарства.

Не отримавши в місячний строк від Роганської селищної ради, як то передбачено ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, а ні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а ні вмотивованої відмови у його наданні, позивач замовила розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу у відповідній землевпорядній установі - Приватному підприємстві "Перспектива -Земля".

Після виконання проектно-вишукувальних робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ПП "Перспектива-Земля", у встановленому ч. 4 ст. 186-1 Земельного кодексу України порядку надало виготовлений проект землеустрою на погодження до уповноваженого державного органу - управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області.

13.11.2014 року відповідач, розглянувши виготовлений ПП "Перспектива-Земля" на замовлення позивача проект землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,20 га, яка розташована поряд по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, в с. Комуніст Харківського району Харківської області, прийняв спірне рішення, оформлене висновком № 1330 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 6).

У згаданому рішенні відповідачем на обґрунтування непогодження проекту землеустрою вказаний вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою, а саме:

- необхідність надання рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- в пояснювальній записці проекту землеустрою не вказано інформації щодо відношення або не відношення земельної ділянки до особливо цінних земель;

- в завданні на розроблення проекту землеустрою в пунктах 4 та 5 вихідних даних не зазначені наявність або відсутність обмежень та земельних сервітутів.

Перевіряючи дотримання відповідачем як суб'єктом владних повноважень вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті спірного рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до повноважень, визначених ч. 4, 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

При цьому, частина 7 ст. 186-1 Земельного кодексу України прямо забороняє відповідачу при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій".

Суд відзначає, що підстави, на які посилається відповідач в спірному висновку для відмови у погодженні проекту землеустрою не передбачені ст. 50 Закону України "Про землеустрій".

Отже, з огляду на положення ч. 7 ст. ст. 186-1 Земельного кодексу України твердження (вимоги) Відповідача про невідповідність проекту землеустрою в частині того, що:

- в пояснювальній записці проекту землеустрою не вказано інформації щодо відношення або не відношення земельної ділянки до особливо цінних земель;

- в завданні на розроблення проекту землеустрою в пунктах 4 та 5 вихідних даних не зазначені наявність або відсутність обмежень та земельних сервітутів - є протиправними та такими, що створюють позивачу штучні і незаконні перешкоди у реалізації його права на отримання земельної ділянки у користування задля задоволення життєвих потреб його сім'ї.

Слушність такого висновку підтверджена постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2015 року по справі № 820/18771/14 та залишеною без змін Харківським апеляційним адміністративним судом постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2015 року по справі № 820/2600/15, і окружний адміністративний суд не знаходить правових підстав для залишення при розв'язанні спору поза увагою правових позицій, які викладені адміністративним судом апеляційної інстанції у згаданих судових актах.

Окрім того, в силу частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, підстави визначені відповідачем є безпідставними та неправомірними.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що при прийнятті спірного висновку № 1330 від 13.11.2014 року, суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не доведено перед судом правомірності спірного висновку №1330 від 13.11.2014 року.

За таких підстав позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Судові витрати слід розподілити у відповідності до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області про визнання протиправним висновку - задовольнити.

Скасувати висновок Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області №1330 від 13.11.2014 року.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (місцепроживання: 61172, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 09 червня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко