Справа № 18613/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2010 р. справа № 2а-1/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій, стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення одноразової допомоги при народженні дитини та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо неправильного нарахування на її користь державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007 році, стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму заборгованості по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік у сумі 3021,90 грн. та визнати дії відповідача щодо неправильного нарахування одноразової матеріальної допомоги при народженні дитини неправомірними; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області недоплачену суму заборгованості по допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік в сумі 601,27 грн.; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області недоплачену суму заборгованості по одноразовій матеріальній допомозі при народженні дитини у розмірі 1963,80 грн. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 1000,00 грн. та всі понесені нею судові витрати в розмірі 51,00 грн. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнанні неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - протиправними. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по грудень 2007 року, включно, у сумі 2112,79 грн., стягнуто з бюджету м. Павлограда Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 21,13 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог, а також справу просили розглядати за відсутності їх представника. В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилався на те, що пункт 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року визнаний неконституційним. Отже, положення ст. 15 та п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з 09.07.2007 року є чинними. Зазначали про свою незгоду з сумою судових витрат, стягнутих на користь позивача.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла, постанову суду, у тому числі і у частині відмовлених позовних вимог, не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.6).

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача в 2007 році щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст..56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що після 16 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак судом першої інстанції невірно встановлений період, за який у 2007 році необхідно визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачці вказаної допомоги.

Враховуючи те, що позивачка знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21 серпня 2007 року, відповідач зобовязаний був провести донарахування та виплату на користь позивачки допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років лише за період з 21 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно.

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині стягнення судового збору, стягнути з бюджету м. Павлограда на користь позивачки 03,40 грн. з урахуванням прийнятого судового рішення та положень ч.6 ст.94 КАС України.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.202, 205 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2009 року в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по грудень 2007 року, включно, у сумі 2112 (дві тисячі сто двадцять) грн. 79 коп. - скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 21 серпня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 21 серпня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 21 серпня 2007 року включно відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету м. Палограда на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 03грн.40коп.

В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 07 червня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_3