Справа № 805/177/15-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р. Справа № 805/177/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про визнання протиправним та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вчиняючи дії з прийняття спадщини, позивач дізналася про наявність обтяжень, накладених відповідачем на належне спадкодавцю майно через наявність виконавчого провадження ВП №45120126, відкритого постановою ВДВС Краматорського міського управління юстиції від 16 жовтня 2014 р. та відповідно до постанови ВДВС Краматорського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 листопада 2014 р.

Вказані постанови державного виконавця позивач вважає неправомірними через закінчення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-93/2010, виданого 29 грудня 2010 р. Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми 166258 грн.

З наведених підстав позивач просила визнати протиправними та скасувати постанову ВДВС Краматорського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №45120126 від 16 жовтня 2014 р. та постанову ВДВС Краматорського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 листопада 2014 р., зобов'язати ВДВС надіслати до реєстраційної служби рішення і заяву про проведення державної реєстрації припинення обтяжень на майно, що належить ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. В судове засідання 13 травня 2015 р. позивач не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач представника до суду не направив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, направив до суду письмові заперечення проти заявленого позову (а.с.38-41), просив розглянути справу за відсутністю його представника.

У запереченнях відповідач зазначив, що виконавчий лист № 2-93/2010, виданий 29 грудня 2010 р. Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми 166258 грн. перебував на виконанні у ВДВС Краматорського міського управління юстиції декілька разів відповідно до виконавчих проваджень №24343198, №41293340 та №45120126. Зазначив, що повернення виконавчого документу не перешкоджає його повторному пред'явленню протягом встановлених строків.

З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою про відкриття провадження в адміністративній справі від 19 січня 2015 р. до участі у даній адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучена ОСОБА_2, яка є стягувачем у зазначеному в позові виконавчому провадженні.

Третя особа до судового засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про своє ставлення до заявленого позову суд не повідомила.

За таких обставин, оскільки прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Протягом розгляду справи позивач своєю заявою про доповнення підстав та предмету позову збільшила позовні вимоги, додатково до первісних позовних вимог також просила визнати протиправними та скасувати постанову ВДВС Краматорського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №24343198 від 10 липня 2013 р. та постанову ВДВС Краматорського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №41293340 від 19 грудня 2013 р.

Ухвалою суду від 13 травня 2015 р. позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанови ВДВС Краматорського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження ВП №24343198 від 10 липня 2013 р. та постанови ВДВС Краматорського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №41293340 від 19 грудня 2013 р. - залишений без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши подані документи та матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що в провадженні відповідача знаходилися виконавчі провадження з виконання виконавчого листа № 2-93/2010, виданого 29 грудня 2010 р. Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми 166258 грн. (а.с.15, 79)

Зокрема, 10.02.2011 р. на підставі вказаного виконавчого документу державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №24343198 (а.с.49). Постановою про відкриття виконавчого провадження також накладено арешт на майно боржника в межах суми боргу, зазначену постанову направлено до органів реєстрації обтяжень.

09.07.2013 року до ВДВС Краматорського МУЮ надійшов лист від стягувача ОСОБА_4, де вона просить направити виконавчий лист за місцем отримання боржником доходу (а.с.70). 10.07.2013 р. державним виконавцем, в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що майно, на яке може бути звернуто стягнення, відсутнє, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно відповіді УПФУ м. Краматорськ боржника було переведено за отриманням пенсії до УПФУ м. Селідове у Донецькій області.

З наведених підстав державним виконавцем 10.07.2013 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №24343198 за п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий лист направлено за належністю до м. Селидове Донецької області (а.с.48, 74).

19.12.2013 р. на адресу відповідача надійшла постанова ВДВС Селидівського міського управління юстиції від 12.12.2013 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №2-93/2010 від 19.10.2010 р. (а.с.112).

19.12.2013 р. державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції за вказаним виконавчим документом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №41293340 (а.с.110).

13.05.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа за п 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», через перешкоджання провадженню виконавчих дій у зв'язку з тим, що стягувач відмовився авансувати витрати на їх проведення (а.с.113).

16.10.2014 р. державним виконавцем отримано виконавчий лист №2-93/2010 від 19.10.2010 р. із заявою ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження (а.с.78) та у той же день 16.10.2014 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45120126.

03.11.2014 р. у виконавчому провадженні ВП №45120126 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.77).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.12) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з довідкою Другої селидівської державної нотаріальної контори від 01.10.2014 р. (а.с.34) ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої за заповітом.

Вказані обставини встановлені судом з пояснень позивача та наданих їм письмових доказів, а також наданих відповідачем засобами електронного зв'язку заперечень та не засвідчених копій документів. Відповідачем не надано оригіналів документів для дослідження в судовому засіданні, відповідну ухвалу суду від 06 березня 2015 р. про витребування доказів відповідач не виконав. Також, відповідачем не надано жодного доказу направлення копій прийнятих ним процесуальних документів сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи обов'язок розглянути справу протягом розумного строку, судом при розгляді справи приймаються до уваги докази, засвідчені належним чином та такі, що не спростовані особами, які беруть участь у справі.

З урахуванням встановлених у справі обставин, вирішивши питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у відповідній редакції (надалі - Закон №606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону №606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами статті 6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У ч. 2 ст. 11 Закону №606-XIV передбачено, що державний виконавець, в тому числі, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до редакції Закону №606-XIV, що діяла на час видачі Краматорським міським судом Донецької області виконавчого листа № 2-93/2010, строк його пред'явлення до виконання був встановлений до 08 грудня 2013 р.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 23 Закону №606-XIV строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, на момент повернення 19.12.2013 р. виконавчого листа № 2-93/2010 на адресу відповідача від ВДВС Селидівського міського управління юстиції строк пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання закінчився.

При цьому суд погоджує доводи позивача про те, що у такому випадку у відповідача не було підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 51 Закону №606-XIV у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Проте, 19.12.2013 р. державним виконавцем ВДВС Краматорського міського управління юстиції за вказаним виконавчим документом винесено постанову про відкриття нового виконавчого провадження ВП №41293340, яка не була оскаржена сторонами.

За таких обставин, враховуючи факт відкриття нового виконавчого провадження за іншим номером, суд встановив, що таке провадження відкрито за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання вже сплинув. При цьому, не відбулося переривання такого строку, оскільки станом на 19.12.2013 р. не відбувся факт пред'явлення виконавчого документа до виконання з боку стягувача в розумінні ст. 23 Закону №606-XIV.

В подальшому переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання також не відбувалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону №606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Отже, підстави подальшого повернення виконавчого документа 13.05.2014 р. за п. 4 ст. 47 Закону №606-XIV через перешкоджання провадженню виконавчих дій у зв'язку з тим, що стягувач відмовився авансувати витрати на їх проведення, не відповідають підставам, зазначеним у ч. 3 ст. 23 Закону №606-XIV, які переривають строк пред'явлення виконавчого документа.

Тому повернення виконавчого листа № 2-93/2010 стягувачу ОСОБА_2 13.05.2014 р. за п. 4 ст. 47 Закону №606-XIV не перервало строк пред'явлення цього виконавчого документа до виконання.

За таких умов, чергове пред'явлення виконавчого листа № 2-93/2010 із заявою ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження 16.10.2014 р. відбулося з явним пропуском строку пред'явлення до виконання цього виконавчого документу.

Як було зазначено, частина 1 статті 25 Закону №606-XIV передбачає прийняття до виконання виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження за умови, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання.

Таким чином, 16.10.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45120126 за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання закінчився 08 грудня 2013 р. і не був перерваний чи поновлений відповідно до вимог закону.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, враховуючи, що позивачем доведена наявність порушень з боку відповідача при здійсненні покладених на нього функцій, заявлений позов підлягає задоволенню.

За приписами ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що відкриття виконавчого провадження ВП №45120126 постановою від 16.10.2014 р. не відповідає вимогам спеціального закону, через що вказана постанова підлягає скасуванню.

За таких умов, інші дії та рішення державного виконавця у межах незаконно відкритого виконавчого провадження також є неправомірними, через що підлягають задоволенню і позовні вимоги про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 листопада 2014 р. та зобов'язання ВДВС надіслати до реєстраційної служби рішення і заяву про проведення державної реєстрації припинення обтяжень на майно

При цьому суд зауважує, що задоволення вказаних позовних вимог не порушує права стягувача, оскільки згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №606-XIV стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Отже, стягувач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого документу в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому на користь позивача з Державного бюджету підлягає стягненню сума сплаченого судового збору (а.с.3) в сумі 73,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254, 267 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №45120126 від 16 жовтня 2014 р.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 листопада 2014 р. ВП №45120126

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції надіслати до реєстраційної служби рішення та заяву про проведення державної реєстрації припинення обтяжень на майно, що належить ОСОБА_3

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою суду законної сили.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Чекменьов Г.А.