Справа № 20335/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2010 р.справа № 2а-14656/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Католікяна М.О. Божко Л.А.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2010 року у справі

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі

про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2009 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нікополі про зобовязання включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року, особам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за серпень 2009 року в сумі 53 220,73 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2010 року у задоволенні позову Управлінню Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апелянт посилається на Постанову Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року, якою передбачена виплата щомісячної державної адресної допомоги за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія. Така пенсія виплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тому і щомісячна державна адресна допомога має виплачуватися за рахунок коштів Фонду. Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4 та іншого порядку відшкодування державної адресної допомоги розроблено не було. Вважає, що зазначені витрати управління Пенсійного фонду повинні включатися до актів щомісячної звірки.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що відшкодування витрат на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги не передбачено Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностітак само як і Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4.

Державна адресна допомога має виплачуватись з коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога, за рахунок Державного бюджету, отже прямого обовязку щодо її відшкодування Фондом соціального страхування Пенсійному фонду не передбачено.

Вважає також, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Крім того, Порядок не врегульовує спірних відносин, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків передбачено у випадку відсутності спору між сторонами.

Вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення та просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що щомісячна державна адресна допомога, яка виплачується пенсіонеру з урахуванням приписів постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року, не підпадає під дію Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4. Крім того, позивач невірно обрав спосіб захисту своїх прав, оскільки згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні, та спір має вирішуватися у судовому порядку шляхом вимоги про стягнення відповідних коштів, а не шляхом предявлення вимог про підписання атів звірки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню через наступне.

Статтею 21 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностівизначений перелік виплат, які здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на відшкодування заподіяної шкоди. Проте державна адресна допомога до цього переліку не входить. Не передбачає такого виду відшкодування і згаданий Порядок.

Пунктом 4 постанови КМУ № 265 від 26.03.2008 року передбачено, що виплата щомісячної державно адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога. Проте, закон має пріоритет в порівнянні з постановою Кабінету Міністрів України, як норма вищої юридичної сили, а тому колегія суддів вважає, що прямого обовязку Фонду соціального страхування щодо відшкодування витрат Пенсійного фонду з виплати державної адресної допомоги законом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з твердженням позивача про те, що страховик, до якого звернулась застрахована особа, має право в порядку регресу звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених витрат, відповідно до ст. 24 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, проте в даному випадку вказаним законом виплати по наданню щомісячної державної адресної допомоги не передбачені та механізм відшкодування цих виплат на загальнодержавному рівні відсутній.

Крім того, колегія суддів погоджується з правовою позицію відповідача з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 5,6, 7 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, органи Пенсійного фонду щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено відповідні пенсії, проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням дирекції Фонду соціального страхування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Головні управління ПФУ та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на підставі акта щомісячної звірки узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування.

Фонду соціального страхування на підставі довідки про відшкодування на централізованому рівні до 25 числа місяці, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Вказаний порядок не враховує спірних відносин, які виникли у цьому випадку, оскільки встановлене ним правило включення до актів звірки витрат та підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Крім того, оскільки відповідач не здійснює виплати відшкодування, він не є належним відповідачем в справі, а позивачу не належить право вимоги щодо стягнення спірних сум, оскільки згаданий Порядок передбачає механізм відшкодування на централізованому рівні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, спосіб захисту порушеного права невірно обрано позивачем.

Колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За таких обставин підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 200, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2010 року у справі - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів в порядку, визначеному ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 27.08.2010 року.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

судді Л. А. Божко

ОСОБА_2