Справа № 17959/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2010 р. справа № 2а-20/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність, перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, сплати суми боргу, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати незаконними дії відповідача від 28.10.2008 №2/4465 про відмову у виплаті ОСОБА_1 соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років з урахуванням підвищення виплат відповідно до прожиткового мінімуму дітей відповідного віку.

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку на користь ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 1863,12грн. Стягнуто з бюджету Баглійського району м.Дніпродзержинська на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11 грн.

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що визнання Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 норм Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими призупинилися норми Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років неконституційними, не надає законодавчого права для застосування показника прожиткового мінімуму. Також апелянт зазначав, що головним розпорядником коштів Державного бюджету по розрахунку розміру даної допомоги є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомоги і щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти необхідні для виплати цієї допомоги. Управління є бюджетною установою, створеною у встановленому порядку органом місцевого самоврядування, а тому є розпорядником коштів місцевого бюджету.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.13).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.13).

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій відповідача в 2007 році щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст..56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що з 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою з поважних причин було пропущено річний строк звернення до суду за захистом свої порушених прав, оскільки позивачка має малу дитину, яка вимагає догляду, для одужання після пологів необхідний певний час, рішення Конституційного суду не публікувалося в доступних для неї засобах масової інформації. Більш того, відповідач ні при розгляді справи по суті у суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не ставив питання про застосування положень ст.. 99,100 КАС України.

Судом першої інстанції правильно визначив період в 2007 році, за який відповідачу необхідно було провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки, виходячи з розмірів прожитого мінімуму, встановлено для дітей віком до 6 років..

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

Тому, відповідач зобовязаний був провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно.

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, та вірно зобовязав відповідача здійснити перерахунок недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року.

Проте, встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини ( в тому числі частину 2 статті 19 Конституції України, ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"), та визнавши дії відповідача неправомірними, суд повинен був зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

З огляду на вказане, та враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 09 липня 2007 р. по 31.12.2007 р. відповідачем не призначалась та не нараховувалась, що суду не надано доказів того, що на рахунки відповідача станом на час розгляду справи в суді були перераховані бюджетні кошти для виплати вказаної допомоги позивачці саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, в відповідності до положень ст. 162 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача конкретних сум виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, поклавши на відповідача обовязок нарахування та виплати позивачці за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року належних сум відповідно до Закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду змінити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198,п.1 ч.1ст.201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2009 року в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку на користь ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі 1863,12грн. - змінити, зобовязавши Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

В іншій частині постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3