Справа № 17н-15/2а-6919/10/0470
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 р. Справа № 17н-15/2а-6919/10/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Конєвої С.О.

члени колегії - судді: Віхрової В.С., Ляшко О.Б.

при секретарі судового засідання Панченко Я.І.

за участю представників сторін:

від заявника: Сєдов О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про скасування постанови №15-5/3.12-146 від 04.12.2009р., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470 за позовом ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про скасування постанови №15-5/3.12-146 від 04.12.2009р. про застосування економічних санкцій у сумі 20200,65 грн. було відмовлено (а.с.138-141).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014р. у цій справі вищевказана постанова суду першої інстанції залишена без змін (а.с.170-172).

06.05.2015р. (згідно штемпелю поштового конверту) заявник - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернувся з заявою про перегляд судового рішення у справі №2а-6919/10/0470 за нововиявленими обставинами, яка надійшла на адресу суду 12.05.2015р., у якій заявник просить:

- скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470;

- прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» задовольнити повністю.

Свою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаного судового рішення заявник обґрунтовує тим, що при розгляді даної справи представником позивача наголошувалося, що встановлення факту нераціонального - неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, повинно бути встановлено та встановлюється на підставі Методики визначення нераціонального (неефективного)використання паливно-енергетичних ресурсів, яка затверджена Наказом НАЕР від 13.12.2006р. № 89 (далі - Методика №89), однак суд не звернув уваги на доводи, викладені представником позивача, так як представник відповідача заперечував, що встановлення факту нераціонального витрачання ПЕР встановлюється на підставі вказаної Методики №89 та вказував на те, що Методика №89 не повинна використовуватися. В той же час, 07.04.2015р. відповідач надав роз'яснення щодо проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання ПЕР протягом 2009-2010р.р. згідно якого розрахунок здійснювався на підставі норм Закону України «Про енергозбереження», постанови КМУ №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві» та Методики № 89. Тобто, на думку заявника, застосування Методики №89 при встановленні неефективного (нераціонального) витрачання ПЕР є обов'язковим. Між тим, заявник вважає, що вказана Методика №89 може бути обов'язковою для виконання лише після її державної реєстрації в установленому законодавством порядку, а оскільки вона не зареєстрована в Міністерстві юстиції України, то її застосування заявник вважає неправомірним про що свідчить і правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 04.06.2013р. у справі за позовом ЗАТ «Кримський ТИТАН». У зв'язку з наведеним заявник вважає, що винесені постанови про застосування економічних санкцій є неправомірними, а надані відповідачем роз'яснення є істотними обставинами у справі, що не були і не могли бути відомі особі на час розгляду справи та факт застосування Методики №89 не був досліджений у судовому процесі та не брався до уваги, що , на думку заявника, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470 просив задовольнити.

Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України свого представника в судове засідання без поважної причини не направили, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином 19.05.2015р., 26.05.2015р. у відповідності до вимог ст.ст.35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітом про надсилання і отримання факсом повістки і копії заяви від 19.05.2015р. та поштовим повідомленням від 26.05.2015р. (а.с.190-191, 193).

У відповідності до вимог ч.2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Враховуючи наведене, належне повідомлення сторін, які беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду у відповідності до вимог ст.35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши думку заявника, який не заперечував проти розгляду його заяви за відсутності відповідача, колегія суддів вважає за можливе розглядати дану заяву за відсутності представника відповідача згідно до вимог ч.2 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України.

У ході судового розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського адміністративного окружного суду від 20.12.2013р. у даній справі судом встановлені наступні обставини.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470 за позовом ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про скасування постанови №15-5/3.12-146 від 04.12.2009р. про застосування економічних санкцій у сумі 20200,65 грн. було відмовлено (а.с.138-141).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014р. у цій справі вищевказана постанова суду першої інстанції залишена без змін (а.с.170-172).

19.03.2015р. Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України у відповідь на лист заявника від 19.02.2015р. було надано роз'яснення за №234-02/13/4-15 у якому було повідомлено заявника про те, що проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів протягом 2009-2010 років здійснювалося на основі норм Закону України «Про енергозбереження», постанови КМУ №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві», Методики визначення та розрахунків втрат паливно-енергетичних на підприємствах промисловості, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів №161 від 06.12.07р. та Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13.12.06р. №89 (а.с.178-179).

У зв'язку з отриманням вищевказаного роз'яснення, заявник звернувся із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі та просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470 та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги заявника задовольнити повністю посилаючись на те, що вказані роз'яснення відповідача щодо проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання ПЕР протягом 2009-2010р.р. згідно до вищенаведених норм законодавства є нововиявленими обставинами у цій справі, оскільки не були відомі заявникові під час її розгляду.

Заслухавши представника заявника, який брав участь у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши надані документи, об'єктивно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для вирішення даної заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду від 20.12.2013р. у цій справі, виходячи з наступного.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є :

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Як встановлено у ході судового розгляду заяви, як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470, заявник посилається на істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, а саме: надання Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України роз'яснення за №234-02/13/4-15 від 19.03.2015р. щодо того, що проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів протягом 2009-2010 років здійснювалося на основі норм Закону України «Про енергозбереження», постанови КМУ №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві», Методики визначення та розрахунків втрат паливно-енергетичних на підприємствах промисловості, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів №161 від 06.12.07р. та Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13.12.06р. №89 (а.с.178-179).

При цьому, представник заявника зазначив, що у ході судового розгляду справи представник позивача наголошував на тому, що при встановленні факту нераціонального використання ПЕР повинно встановлюватися на підставі Методики №89 на що суд не звернув уваги при розгляді даної справи, в той же час, представник заявника вказав і на те, що використання Методики №89 при проведенні розрахунку суми економічних санкцій є неправомірним, так як вказана Методика №89 не зареєстрована у встановленому законодавством порядку у Міністерстві юстиції України згідно правової позицією Верховного Суду України від 04.06.2013р. у справі за позовом ЗАТ «Кримський ТИТАН» та у зв'язку з чим винесені постанови про застосування економічних санкцій є неправомірними.

Між тим, зі змісту постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2014р. у цій справі судами були досліджені обставини щодо застосування Методики №89 при проведенні розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів та встановлено, що вказана Методика №89 згідно зі змісту акту перевірки, відповідачем не використовувалась (а.с.138-141, 170-172).

Вказані вище обставини свідчать про те, що на час розгляду справи та прийняття судових рішень у цій справі судом вирішувалося питання щодо застосування чи не застосування Методики №89 при проведенні розрахунку застосування економічних санкцій згідно постанови відповідача №15-5/3.12-146 від 04.12.2009р., яка була предметом спору у цій справі, що спростовує доводи заявника про те, що вказані вище обставини щодо проведення розрахунків із застосуванням вказаної вище Методики №89 не були відомі заявникові під час розгляду справи, а отже, вказані обставини не можуть бути підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі у розумінні п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, є безпідставними і посилання заявника на те, що суд при розгляді справ не звернув уваги на доводи представника позивача та не надав належної оцінки запереченням відповідача щодо не застосування Методики №89 не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги з огляду на те, що вказані обставини щодо прийняття чи неприйняття судом правової позиції сторони у справі не можуть бути підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно до вимог ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів і посилання представника заявника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 04.06.2013р. за позовом ЗАТ «Кримський ТИТАН», оскільки вказана правова позиція та неоднакове застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства.

Є безпідставним і посилання заявника на те, що роз'яснення відповідача від 19.03.2015р. №234-02/13/4-15 щодо проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів протягом 2009-2010 років на основі норм Закону України «Про енергозбереження», постанови КМУ №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві», Методики визначення та розрахунків втрат паливно-енергетичних на підприємствах промисловості, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів №161 від 06.12.07р. та Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Національного агентства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13.12.06р. №89 - є нововиявленою обставиною у даній справі, яка не була відома заявникові під час розгляду справи, з огляду на те, що зі змісту вказаного роз'яснення не вбачається, що воно стосується саме питання проведення розрахунку економічних санкцій застосованих за постановою відповідача, яка є предметом спору у цій справі, при цьому, слід зазначити, що роз'яснення не є нормативно-правовим актом, який встановлює права та обов'язки для суб'єктів господарювання, вказане роз'яснення саме по собі носить лише роз'яснювальний характер, не стосується обставин, які були предметом судового розгляду у даній справі, а тому не можуть бути і підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення у даній справі.

Аналізуючи наведені вище документи, а також досліджуючи підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, визначені п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що роз'яснення відповідача від 19.03.2015р. №234-02/13/4-15 щодо проведення розрахунку суми економічних санкцій за нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів протягом 2009-2010 років не є істотними обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду у цій справі, оскільки не стосуються конкретно цієї справи з приводу застосування економічної санкції за оспорюваною постановою відповідача №15-5/3.12-146 від 04.12.2009р., а тому не можуть бути підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у відповідності до вимог п.1 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником заявника у ході судового розгляду заяви будь-яких інших істотних обставин, що існували на час розгляду справи та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи суду не наведено.

Згідно ч.1 ст.10 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а за приписами ч.1 ст.11 цього ж Кодексу визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина ч. 1 ст. 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Представником заявника у ході судового розгляду заяви не доведено належними та допустимими доказами факту того, що роз'яснення відповідача від 19.03.2015р. №234-02/13/4-15 є підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами згідно до вимог п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вищевикладених досліджених документів та обставин у даній справі.

Приймаючи до уваги викладене, у колегії суддів адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для перегляду за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у цій справі згідно до вимог п.1 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому заява заявника про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у даній справі не підлягає задоволенню.

При цьому, слід зазначити, що приймаючи рішення у даній справі колегія суддів адміністративного суду виходить із того, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини за яким одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження стосовно перегляду рішень мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, так і сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду ( справа «Брумареску проти Румунії», справа «Нікітін проти Росії», справа «Рябих проти Росії» та справа Савінський проти України»).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та враховуючи, що при поданні даної заяви заявником повинно було бути сплачено судовий збір у розмірі 203 грн., тоді як заявник сплатив судовий збір лише у розмірі 36,55 грн. за платіжним дорученням №347916 від 29.04.2015р. (а.с.174), колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з заявника до Державного бюджету України решти судового збору у розмірі 166 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,71, 86, 94, 122, 160, 161, 162, 163,167,253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2013р. у справі №2а-6919/10/0470 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» в доход Державного Бюджету України - решту судового збору у розмірі 166 грн. 45 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений - 08.06.2015р.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.О. Конєва В.С.Віхрова О.Б.Ляшко