Справа № 826/19948/14
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І, Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" до Державної реєстраційної служби України в особі реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, Державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Житомирської області Сечіна Романа Сергійовича, Державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Житомирської області Гайдая Василя Миколайовича, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної реєстраційної служби України в особі реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції Житомирської області, Державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Житомирської області Сечіна Романа Сергійовича, Державного реєстратора Житомирського районного управління юстиції Житомирської області Гайдая Василя Миколайовича, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень №17981019 та № 17992550 від 15.12.2014, та зобов'язання вчинити дії.

Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ "Банк Національний кредит" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №08/08 про надання кредиту з кінцевим терміном погашення заборгованості 23.02.2018 року, з метою забезпечення якого 25.02.2008 року укладено іпотечний договір, яким передано в іпотеку незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку площею 0,17 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковою угодою №1 від 06.12.2011 року внесено зміни до іпотечного договору та вказано, що предметом іпотеки є житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0781 га, що знаходяться вищевказаною адресою.

06.12.2011між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за згодою ПАТ "Банк Національний кредит" укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 15.04.2014 у справі №0608/2-2244/12 задоволено зустрічний позов ОСОБА_8, ОСОБА_9, та знято заборону та припинено іпотеку на вказаний житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0781 га; виключено з Єдиного реєстру заборон та їх обтяжень та Державного реєстру іпотек житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0781 га; припинено іпотечний договір від 25.02.2008 №2472 та договір внесення змін №1 від 06.12.2011 за реєстровим №9919 до іпотечного договору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.08.2014 року було скасовано Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 15.04.2014 у справі №0608/2-2244/12, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 14.10.2014 у справі №0608/2-2244/12 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_7 про припинення іпотеки та обтяження, включення з державних реєстрів інформації про обтяження та іпотеку.

02.12.2014 представник позивача звернувся з заявами №9216965 та № 9217180 до державного реєстратора Житомирського РУЮ Житомирської області про скасування записів, якими припинено іпотеку та обтяження відносно предмету іпотеки, а саме, земельної ділянки.

15.12.2014 державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17981019 від 15.12.2014 року, на підставі якого відмовлено у державній реєстрації скасування запису про обтяження на земельну ділянку, у зв'язку з тим, що позивачем не надано рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про припинення обтяження відносно предмету іпотеки. Також прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер 17992550 від 15.12.2014 року про скасування запису про іпотеку на земельну ділянку.

Не погоджуючись з діями державного реєстратора, ПАТ "Банк Національний кредит" звернулося до суду з даним позовом.

Пунктами 1, 2 ч. ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV, передбачено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ст.26 Закону №1952-IV, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно п.94 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2013 року №868, під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Пунктом п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1841/5 від 14.12.2012 року визначено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених в п.2.3 цього розділу.

02.12.2014 року представник ПАТ «Банк Національний Кредит» подав до Реєстраційної служби Житомирського РУЮ заяву про державну реєстрацію скасування запису про припинення іпотеки за №5430317.

Під час проведення реєстрації вищезазначеної заяви (номер заяв: 9217180, 9216965) Державними реєстраторами було встановлено наявність зареєстрованої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заяви щодо заборони вчинення будь яких реєстраційних дій щодо житлового будинку та земельної ділянки за вказною вище адресою, на підставі ухвали про забезпечення адміністративного позову Окружного адміністративного суду м. Києва №826/5742/14 від 06.05.2014 року.

У відповідності до ст.23 Закону №1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав зупиняється у разі прийняття рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав.

02.12.2014 Державними реєстраторами прийнято рішення про зупинення державної реєстрації прав №17660209 та №17659494 на підставі ст.23 Закону №1952-IV, п.2.8 Порядку, та зупинено державну реєстрацію скасування запису про іпотеку до прийняття рішення про скасування заборони на вчинення реєстраційний дій щодо вищевказаного об'єкта.

08.12.2014 року, державними реєстраторами було отримано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва про скасування забезпечення адміністративного позову по справі №826/5742/14 від 22.09.2014 року, та на підставі ст.23 Закону №1952-IV було винесено рішення №17784927 та №17784957 про відновлення державної реєстрації прав та продовжено розгляд заяв №9217180 та №9216965.

У відповідності до п.2.6 Порядку №1841/5 та п.16 Порядку №868, державними реєстратором 08.12.2014 було винесено рішення №17786043 та № 17786168 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та надано заявнику термін для усунення недоліків, а саме надати рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Заявником протягом п'ятиденного терміну, визначеного законодавством для усунення недоліків, не було надано необхідні документи для проведення державної реєстрації.

Державними реєстраторами на підставі ст.24 Закону, 15.12.2014 року було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №17992550 та №17981019, що узгоджується з пп.1 п.20, п.28 Порядку №868 та п.5-4 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 14.10.2014 у справі №0608/2-2244/12, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що державні реєстратори на момент вчинення оскаржуваних дій не мали право вчиняти будь-які дії стосовно проведення реєстраційних дій, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2015 року скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 14.10.2014 у справі №0608/2-2244/12, та воно не набрало законної сили.

Позивачем не надано суду доказів того, що ним було подано державним реєстраторам рішення суду, яке набрало законної сили про скасування рішення державного реєстратора.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 15.12.2014 року.

Стосовно вимог про зобов'язання провести державну реєстрацію скасуванню запису про припинення обтяження на земельну ділянку, та скасуванню запису про припинення іпотеки на земельну ділянку, що розташована за вищевказаною адресою, то суд першої інстанції правомірно вказав, що згідно рішення Апеляційного суду Житомирської області від 11.03.2015 у справі №0608/2-2244/12, за результатами нового розгляду, знято заборону та припинено іпотеку щодо житлового будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0781га, накладену у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 25.02.2008 року за реєстровим номером 2472 та договору про внесення змін №1 від 06.12.2011 року за реєстровим номером 9919 до іпотечного договору, яке набрало законної сили 11.03.2015 року. Відтак, відсутні законні підстави для вчинення дій, яких вимагає позивач.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, при винесенні оскаржуваних рішень діяв згідно вимог законодавства та обставин, які мали місце на час виникнення спірних правовідносин. А отже, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України надав до суду належні докази правомірності своїх дій та рішень, та належним чином обґрунтував їх.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 10.04.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит" - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.