Справа № 10014/10
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2010 р.справа № 2а-768/09/1121

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги

ОСОБА_1 та

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради

на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2009 року Чорно мор Т.М. звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради та просила суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зобовязати відповідача здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 01.09.2006 року по 31.07.2008 року та стягнути недоплачену суму допомоги в розмірі 7918,91 грн.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2009 року, та відповідно до виправлень внесених ухвалою суду від 25 грудня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії відповідача щодо невиплати коштів, зобовязано відповідача провести нарахування та виплату щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для застрахованих осіб. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач також з рішенням суду першої інстанції не погодився, та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог, та залишити позовні вимоги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, п.7 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік дію ст. 41 та ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.14).

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 7 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" були визнані неконституційним та втратили чинність. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Рішення Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року, на яке посилається позивач, було належним чином оприлюднене в засобах масової інформації. А позивач звернулась до суду першої інстанції лише в липні 2009 року, тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Зважаючи на це, не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення а постанову суду без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова