Справа № 826/679/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/679/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шулежко В.П.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови. Свої позовні вимоги мотивував тим, що позивач з метою усунення порушень, встановлених відповідачем у рішенні №693 від 27.05.2014 року, подавав клопотання про продовження терміну виконання даного рішення, однак незаконна відмова Комісії в продовженні терміну та протиправні дії відповідача, на думку позивача, призвели до порушення прав позивача та прийняття протиправної, на думку позивача, постанови про накладення санкцій.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, Уповноваженою особою Комісії, на підставі ст. 9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1239 від 11.09.2012 року, доручення директора Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №46-ЦД-1 від 30.12.2013 року у відношенні ТОВ «Козятинська швейна фабрика», що є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Козятинська швейна фабрика» встановлено ознаки порушення на ринку цінних паперів, а саме невиконання рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27.05.2014 року №693 про усунення порушень законодавства про цінні папери. Строк усунення виконання рішення встановлений до 28.07.2014 року.

Зазначене рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27.05.2014 року №693 винесене у зв'язку з порушенням вимог п. 3 Розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 року №737, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.05.2013 року за №822/23354, а саме необхідно було подати до Комісії документи для скасування реєстрації випуску акцій та протягом одного робочого дня після отримання розпорядження уповноваженої особи Комісії про скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій письмово повідомити Комісію про усунення порушення.

За результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів уповноваженою особою Комісії, на підставі п.14 ст.8, ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», п.3 Розділу ІІІ Порядку скасування реєстрації випусків акцій, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 року №737, за невиконання рішення від 27.05.2014 року №693 у відношенні позивача винесено постанову про накладення штрафних санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №1787-ЦД-1-Е від 24.12.2014 року, відповідно до якої до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 85 000 грн.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 року №448/96-ВР визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Статтею 6 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» передбачено, зокрема, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, згідно ст. 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», є здійснення державного регулювання та контролю за випуском та обігом цінних паперів, захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобіганні і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», уповноважені особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку мають право, зокрема: - безперешкодно входити на підприємства, в установи, організації за службовим посвідченням і мати доступ до документів та інших матеріалів, необхідних для проведення перевірки; - вимагати необхідні документи та іншу інформацію у зв'язку з реалізацією своїх повноважень; - вимагати в межах своєї компетенції в посадових осіб підприємств, установ, організацій надання письмових пояснень.

Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.8 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від п'яти до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З метою вдосконалення процедури правозастосування на ринку цінних паперів, враховуючи вимоги законодавства, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку вирішила затвердити Правила розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 №1470 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 за №1855/22167.

Пунктом 3 розділу XIV Правил №1470 визначено перелік осіб, які мають право виносити розпорядження про усунення порушень, а саме: Розпорядження про усунення порушень можуть виносити Голова Комісії, члени Комісії, уповноважені Комісією посадові особи.

Рішенням Комісії від 23.04.2013 №737 затверджено Порядок скасування реєстрації випусків акцій, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.05.2013 за №822/23354.

Даним Порядком встановлено механізм вчинення дій з метою скасування реєстрації випуску акцій та анулювання свідоцтва (тимчасового свідоцтва) про реєстрацію випуску акцій у разі : - припинення акціонерного товариства шляхом ліквідації або перетворення (зокрема порядок зупинення обігу акцій; порядок відновлення обігу акцій; порядок скасування реєстрації випусків акцій); - нерозміщення, відмови від розміщення або незатвердження результатів розміщення акцій.

Розділом III Порядку №737 врегульовано питання щодо скасування реєстрації випусків акцій у зв'язку з припиненням акціонерного товариства шляхом перетворення.

Протягом десяти робочих днів після прийняття рішення про припинення акціонерного товариства шляхом перетворення комісія з припинення має подати до реєструвального органу такі документи для зупинення обігу акцій: а) заяву про зупинення обігу акцій (додаток 5); б) копію рішення про припинення акціонерного товариства шляхом перетворення і призначення комісії з припинення, засвідчену підписом голови комісії з припинення і печаткою товариства, при цьому: - у разі прийняття відповідного рішення загальними зборами акціонерів подається копія протоколу загальних зборів акціонерів, оформленого відповідно до статті 46 Закону України «Про акціонерні товариства»; - у разі прийняття відповідного рішення єдиним акціонером товариства подається копія рішення акціонера, оформленого відповідно до статті 49 Закону України «Про акціонерні товариства».

Відповідно до Рішення №693, НКЦПФР зобов'язала позивача, в строк до 28 липня 2014 року усунути порушення, а саме, подати документи для скасування реєстрації випуску акцій.

Для належного виконання Рішення №693, позивачем, 11 липня 2014 року, проведено загальні збори учасників Товариства, на яких прийнято рішення про те, що у зв'язку з допущенням помилки при проведенні процедури перетворення Відкритого акціонерного товариства «Козятинська швейна фабрика» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика», а саме, невідповідності складу засновників ТОВ «Козятинська швейна фабрика» складу акціонерів ВАТ «Козятинська швейна фабрика», що не відповідає вимогам ст. 41 Конституції України, ст.. 80, 87 Закону України «Про акціонерні товариства», а також на виконання розпоряджень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, необхідно включити до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» колишніх акціонерів ВАТ «Козятинська швейна фабрика» та затвердити Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» в новій редакції.

Після проведення загальних зборів акціонерів, позивачу, на виконання вимог Рішення №693, необхідний був додатковий час на проведення реєстрації статутних документів в новій редакції, (окільки без такої реєстрації подати документи на скасування реєстрації випуску акцій, як то передбачало Рішення №693, не можливо.

В зв'язку з чим, позивачем, 21 липня 2014 року, було направлено лист вих. №88 від 17 липня 2014 року (надалі - клопотання, а.с.19) до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, відповідно до якого позивач, керуючись п. 6 р. XIV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, виклавши вищезазначені обставини, просив продовжити термін виконання Рішення №693.

Клопотання було подано відповідно до п. 6 р. XIV Правил та в рамках передбачених вказаним пунктом правил, а саме, до 28.07.2014 року.

11 серпня 2014 року позивачем отримано лист від 28.07.2014 року №05/02/5879, відповідно до якого, Центральний територіальний департамент НКЦПФР перенаправляє Директору департаменту корпоративного управління та корпоративних фінансів, надіслане позивачем клопотання від 17.07.2014 року за вих. №88, отримане відповідачем 24.07.2014 року вх. №8038.

Однак відповіді на звернення щодо продовження терміну виконання Рішення №693, позивачем так і не отримано.

За твердженням відповідача, норму п. 6 р. XIV Правил можливо застосувати саме до «розпорядження про усунення порушень», а останнім прийнято «рішення про усунення порушення», продовження терміну виконання якого, за письмовим клопотання порушника, законодавством не передбачено.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, норма п. 6 розділу XIV Правил не передбачає продовження терміну виконання рішення НКЦПФР.

Однак, необхідно зауважити, що 11 лютого 2015 року позивачем було отримано лист НКЦПФР №12/04/1993/КК від 03.02.2015 року, відповідно до якого причина відмови в продовженні терміну виконання Рішення №693, полягала не в неможливості здійснення таких дій, а через те, що клопотання позивача про продовження терміну виконання Рішення, отримано відповідачем 29.07.2014 року, тобто після закінчення строку виконання Рішення №693, а тому відсутні підстави для внесення змін до Рішення НКЦПФР від 27 травня 2014 року №693.

В зв'язку з вищевикладеним, необхідно звернути увагу на те, що клопотання відправлено позивачем 21 липня 2014 року, тобто в встановлений правилами строк, а саме до 28.07.2014 року, більш того це клопотання було отримано НКЦПФР в тих же строкових рамках - 24.07.2014 року, що підтверджується листом НКЦПФР №05/02/5879 від 28.07.2014 року (а.с.21), відповідно до якого, клопотання за вхідним №8038 і вхідною датою 24.07.2014 року, було отримано НКЦПФР, після чого, 28.07.2014 року направлено за належністю Директору департаменту корпоративного управління та корпоративних фінансів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

За загальним правилом, відповідно до ч.2 ст. 255 ЦК України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Така ж норма міститься в п. 15 розділу І Правил, відповідно до яких, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення скарга, інші документи чи матеріали здано до установи зв'язку.

Не зважаючи на всі пояснення та дії зі сторони позивача, направлені на виконання Рішення №693, відповідачем було винесено постанову про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №1787-ЦД-1-Е від 24 грудня 2014 року.

Крім того, відповідач не надав позивачу постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

Про винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 29 липня 2014 року, позивач дізнався лише з постанови про зупинення провадження у справі від 12.08.2014 року, в якій є посилання на постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 29 липня 2014 року (вих. №05/02/3632/ПП від 27 липня 2014 року).

Постанова про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів жодним чином не могла бути зареєстрована 27 липня 2014 року, тобто до спливу терміну виконання Рішення №693, в той час, як останній день виконання позивачем приписів Рішення №693 був 28 липня 2014 року.

Відповідно до п. 1 розд. III Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій (надалі - равила), справа про правопорушення може бути порушена тільки в тому разі, якщо є достатні дані, які вказують на наявність правопорушення.

Станом на 27 липня 2014 року, в зв'язку з не закінченням строку виконання Рішення №693, були відсутні підстави винесення та/або реєстрації такої постанови, а отже відповідно до п. 2 розд III Правил, справу про правопорушення не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю: за відсутності факту вчинення правопорушення.

Посилання відповідача на описку є не можливим, оскільки останнім не надано доказів, щоб підтвердили це твердження, в тому числі не надіслав позивачу та не надав в судове засідання постанову про виправлення описок.

П. 9 розд. III Правил передбачено, що у випадку виявлення описок (які не впливають на суть правопорушення) в постанові про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів, в акті про правопорушення на ринку цінних паперів, постанові, винесеній за результатами розгляду справи, уповноважена особа, яка склала акт або винесла постанову з власної ініціативи або за клопотанням особи, щодо якої складено цей акт (винесено цю постанову), може прийняти рішення про їх виправлення.

Уповноважена особа виносить постанову про виправлення описок, яка не пізніше трьох робочих днів з дати її винесення направляється особі, щодо якої її було винесено.

Щодо відсутності факту повторності вчинення правопорушення необхідно зазначити таке.

Відповідач, не дослідивши всі обставини справи, направив на адресу позивача постанову про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 27 серпня 2014 року та Акт №1331.

Актом встановлено, що протягом року дія, щодо порушення вимог п.3 розділу III Порядку скасування випуску акцій, вчинена Товариством повторно з дати винесення Уповноваженою особою комісії постанови про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №744-ЦЦ-1-Е від 04.06.2014 року.

На дату винесення Акту №1331 тривав судовий розгляд справи про оскарження постанови від 04 червня 2014 року №744-ЦД-1-Е про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів.

Тобто станом на 27 серпня 2014 року, Актом №1331 не правомірно та не законно встановлено, що дія, щодо порушення вимог п.3 розділу III Порядку скасування випуску акцій, вчинена позивачем повторно.

Більш того, судовим рішенням встановлено, що позивачем повторно протягом року не вжито заходів щодо виконання рішення НКЦПФР про усунення порушень законодавства про цінні папери від 27.05.2014 р. №693.

Необхідно зауважити, що судом першої інстанції, всупереч існуючим фактам і доказам зроблено хибний висновок, про повторне не виконання Рішення №693.

Позивачем вжито всі можливі юридичні і судові заходи саме на виконання вказаного рішення та не існує факту повторного не виконання саме рішення від 27.05.2014 р. №693.

Отже, через неуважність розгляду справи та недослідженість документів по справі, судом першої інстанції зроблено невірний висновок про повторність вчинення правопорушення.

Отже, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» - задоволити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 20 лютого 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Козятинська швейна фабрика» до Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів №1787-ЦД-1-Е від 24 грудня 2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї постанови у повному обсязі, тобто з 09 червня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено - 08 травня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.