Справа № 826/5960/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/5960/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічого акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
Обставини справи:

Публічне акціонерне товариства «ДТЕК Крименерго» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків (далі - відповідач) та просить суд:

- визнати протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, щодо невизнання як податкову звітність уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» № від 30.09.2014 з додатками;

- визнати уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» № від 30.09.2014 з додатками, такий, що поданий у день його фактичного отримання Міжрегіональним головним управлінням ДФС - центральним офісом з обслуговування великих платників податків - 30 вересня 2014;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2014 № Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, яким збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем з ПДВ на загальну суму 1 951 389, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом протиправно не визнано уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ за серпень 2014 року № від 30.09.2014 з додатками, що мало своїм наслідком винесення податкового повідомлення-рішення 12.12.2014 №.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом ухвалено про перехід до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справі, Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Крименерго» було надіслано засобами електронного зв'язку до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року № від 30.09.2014 з додатками.

Згідно листа №18043/10/28-10-41-1-15 від 01.10.2014 Міжрегіональне головне управління ДФС - центральний офіс з обслуговування великих платників податків повідомило позивача, що зазначений вище уточнюючий розрахунок не визнано як податкову звітність.

В подальшому, відповідачем проведене камеральну перевірку, за наслідком якої складено Акт від 17.11.2014 №1413/28-10-41-10/00131400 та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПКУ).

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПКУ податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. 46.5. Форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 46.5 ст. 46 ПКУ).

В той же час, пунктами 48.1., 48.2, 48.3, 48.7 ст. 48 ПКУ встановлено наступне.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Поряд з цим, в п. 49.8, 49.11 ст. 49 ПК України зазначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що статтею 48 ПКУ визначено обов'язкові реквізити податкової декларації, зокрема нею є дата подання звіту (або дата заповнення залежно від форми). Окрім того, судом в силу приписів Податкового кодексу України вбачається обов'язок податкового органу у разі відмови у прийняті декларації повідомити про це платника із значенням причин такої відмови.

Так, матеріали справи свідчать, що відповідач листом №18043/10/28-10-41-1-15 від 01.10.2014 повідомив позивача, що уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року № від 30.09.2014 з додатками не визнано як податкову звітність. Вказана позиція податкового органу була мотивована тим, що зазначений уточнюючий розрахунок подано до податкового органу 30.09.2014, у той час коли, останній датований 29.09.2014.

Суд не приймає до уваги покликання позивача на те, що лист №18043/10/28-10-41-1-15 від 01.10.2014 отримано не ним, а іншою юридичною особою, яка в подальшому передала його позивачу вже після отримання акту перевірки, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 45.2 ст. 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (п. 45.2 ст. 45 ПКУ). Згідно з відомостями інформаційно-ресурсного центру (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) місце знаходження юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго»: 01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, б. 57.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист №18043/10/28-10-41-1-15 від 01.10.2014 направлений на податкову адресу юридичної особи в розумінні ПКУ та отриманий за довіреністю «Єфременко».

Вказане в сукупності повною мірою спростовує покликання позивача на отримання листа №18043/10/28-10-41-1-15 від 01.10.2014 іншою юридичною особою.

Згідно п.4.15 розділу 4 Додатку 1 до Наказу ДПС України 14.06.2012 N 516 у разі отримання відмови органу державної податкової служби у прийнятті податкової декларації платник податків має право (п. 49.12 ст. 49 Кодексу):

подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання;

оскаржити рішення органу державної податкової служби у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Відомостей щодо оскарження вказаного рішення позивачем станом на момент проведення перевірки податковому органу не надходило.

Враховуючи в сукупності всі обставини у справі, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що відповідач при прийняті рішення про невизнання уточнюючого розрахунку як податкову звітність діяв у порядок та спосіб та в межах наданих йому повноважень.

За таких обставин, в задоволені позовних вимог про визнання протиправними дії Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників податків, щодо невизнання як податкову звітність уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» № від 30.09.2014 з додатками слід відмовити.

З огляду на вказане, позовні вимоги щодо визнання уточнюючого розрахунку зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Крименерго» № від 30.09.2014 з додатками, такий, що поданий у день його фактичного отримання Міжрегіональним головним управлінням ДФС - центральним офісом з обслуговування великих платників податків - 30 вересня 2014 не підлягають.

Вирішуючи позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідачем проведено камеральну перевірку, за наслідком якої складено Акт від 17.11.2014 №1413/28-10-41-10/00131400 та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Згідно пояснень відповідача, у зв'язку з тим що контролюючим органом не брались до уваги показники уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2014 року, в ході перевірки встановлено декларування (ряд. 21, ряд.21.1) «Залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» у сумі 30 135 571 гри., що в свою чергу призвело до декларування «Залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» (ряд.22) у сумі 28184 173 грн. та «Залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» (ряд.24) у сумі 28184173 грн. та «Позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» (ряд. 18) у сумі 1 951 398 грн.

Щодо суми зазначеної у рядку 23.2 «Сума, що підлягає бюджетному . відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додатну вартість в наступних звітних (податкових) періодах» у сумі - 28 184 173 грн., податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року від 26.11.2014 року.

Позивачем з метою виправлення самостійно виявлених помилок подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за вересень 2014 року № від 26.11.2014 р. та відповідними додатками до електронному вигляді. У вказаному розрахунку зазначено рядок 23.2 «Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних (податкових) періодах» у сумі 28184 173 грн. в колонці «Уточнений показник» зазначено суму 0 грн., тобто даний показник декларується з показником « 28 184 173 грн.» та підлягає сплаті Позивачем.

Відповідно до п.54.1 ст. 54 ПКУ регламентовано що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючого органу у строки, встановлені ПКУ. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

В той же час, приписами п.200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного повідомлення-рішення) встановлено наступне.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

За наслідком проведення перевірки відповідачем встановлено:

- завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податі періоду за вересень 2014 року на суму 28 184 173 грн.;

- заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням зала від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за вересень 2і року на суму 1 951 398 грн., яка підлягає донарахуванню.

Суд погоджується з висновками відповідача, що викладені в акті перевірки від 17.11.2014 №1413/28-10-41-10/00131400.

За таких обставин, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12.12.2014 № є правомірним та таким, що прийняте в порядок та спосіб визначений законом. Таким чином, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в цілому.

Відповідач в силу положень частини 2 статті 71 КАС України спростував покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя В.І. Келеберда