Справа № 12065/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2010 р. справа № 2а-44/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 лютого 2009 року у справі № 2а-44/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання рішення протиправним, стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, в якому просила суд стягнути з відповідача суму несплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з квітня по 20 червня 2007 року у розмірі 7374грн., суму несплаченої одноразової допомоги при народженні дитини у розмірі 1963,80грн.. а всього 9337,80грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови (а.с.29), по закінченню судового слідства, позивачка уточнила свої вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму грошової допомоги за період часу з 01 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за весь період 2008 року. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року та від 22 травня 2008 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 лютого 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 суми грошової допомоги, яка виплачується при догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області здійснити перерахунок та сплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу, яка виплачується при догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у відповідності до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням в розмірі прожиткового мінімуму з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2008 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, а листування велося з Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації Запорізької міської ради. Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області жодного разу не отримувало будь-яких відомостей щодо розгляду даної справи. Також зазначив, що у звязку з тим, що ОСОБА_1 надала довідку про несплату страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується їй, як незастрахованій особі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування в розмірі 90,00грн. щомісячно, згідно статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». За таких обстави, на думку апелянта, суд першої інстанції неправомірно зобовязав управління здійснити перерахунок та сплату на користь позивача допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з посиланням на Закон України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, оскільки позивач до цього Закону не має ніякого відношення.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла. Постанову суду не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - лише в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14 листопада 2008 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та призначено попереднє судове засідання на 25 лютого 2009 року на 14 годину 00 хвилин. Вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються (а.с.1).

Проте, попереднє судове засідання відбулося за відсутності відповідача 01 грудня 2008 року, про що свідчить журнал попереднього судового засідання (а.с.10).

Будь-яких відомостей про призначення попереднього судового засідання на більш ранню дату, а саме на 01 грудня 2008 року, матеріали справи не містять. Також відсутні відомості про сповіщення сторін на 01.12.2008 року та 25.02.2009 року.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія заперечень на адміністративний позов ОСОБА_1, поданими Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області 17 грудня 2007 року за №01-13/2115 (а.с.20), хоча провадження у справі було відкрито 14 листопада 2008 року.

Встановити відповідність даних заперечень на адміністративний позов саме до справи №2а-240/08 (2а-44/09) суду апеляційної інстанції не вбачається можливим.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2008 року було призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації м.Запоріжжя на 25 грудня 2008 року на 12 годину 00 хвилин (а.с.11), при цьому в ухвалі зазначено, що суд попередньо розглянув справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації.

24 грудня 2008 року від Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації Запорізької міської ради до суду першої інстанції надійшло клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову та закриття провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації, у звязку з тим, що ОСОБА_1 не знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації та не отримує жодних видів державної соціальної допомоги (а.с.15). Вказане підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації (а.с.16).

25 грудня 2008 року у відкритому судовому засіданні Ленінський районний суд м.Запоріжжя ухвалив відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та повторити виклик сторін. при цьому в журналі судового засідання від 25 грудня 2008 року (а.с.24) зазначено, що у судове засідання зявилася позивачка, а представник відповідача не зявився через зайнятість.

Перевірити, чи була присутня позивачка у судовому засіданні або з яких підстав було відкладено розгляд справи неможливо, оскільки копії фонограми, на яку здійснювався запис засідання 25 грудня 2008 року матеріали справи не містять. Про неможливість запису на диск секретарем судового засідання було складено довідку (а.с.25).

05 лютого 2009 року у відкритому судовому засіданні за відсутності відповідача було розглянуто адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації, за результатами розгляду даної справи було прийнято постанову. Вказане підтверджується журналом судового засідання від 05 лютого 2009 року (а.с.28) та постановою (а.с.29-30).

Отже, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про направлення повідомлень про дати розгляду справи як позивачу так і відповідачу. Таким чином, відсутність відомостей про повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи позбавило останнього викласти свою позицію щодо заявленого позову, а суд був позбавлений можливості виконати вимоги ч.1 ст.135 КАС України.

Більш того, суд першої інстанції розглянув справу по суті та ухвалив рішення 05 лютого 2009 року, хоча ухвалою від 14 листопада 2008 року лише на 25 лютого 2009 року було призначено попереднє судове засідання.

Відповідно до ч.4 ст.11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Вказаним обовязком суд першої інстанції знехтував і не встановив, на підставі якого Закону було призначено та виплачувалась позивачці допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відтак, судом першої інстанції не встановлено, чи правомірні дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації, правомірність та обґрунтованість яких є предметом судового дослідження.

Таким чином, рішення суду першої інстанції неможливо визнати обґрунтованим та законним, як того вимагає ст.159 КАС України

На думку колегії суддів викладені обставини є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з метою усунення вказаних недоліків.

При цьому суду першої інстанції необхідно встановити, за яким адміністративним позовом ОСОБА_1 було винесено постанову 05 листопада 2008 року у справі №2а-31/08, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2009 року.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 198, ч.3 ст.6, ст.204, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05 лютого 2009 року - скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 23 липня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_2