Справа № 820/4664/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 червня 2015 р. № 820/4664/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдак В.В.,

при секретарі судового засідання - Ромащенко М.П.,

за участю представника позивача - Корольчука Ю.Ю.,

представника відповідача - Гаркуши О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МСМ УКРАЇНА" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "МСМ УКРАЇНА", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.04.2015 року №, прийняте ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на підставі акта перевірки №10999/20-38-14-01-09/37366083 від 20.03.2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що за правилами п. 198.6 ст. 198 ПК України мав право віднести до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року податкові накладні, одержані від контрагентів - постачальників, за листопад - грудень 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому проти позову заперечував та зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на законних підставах, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "МСМ УКРАЇНА" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації, набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 37365467 та перебуває на податковому обліку в ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Фахівцем Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було проведено камеральну електронну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "МСМ УКРАЇНА" за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 20.03.2015 р. № 1098/20-38-15-01-09/37365467 ( а.с.7-9).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено порушення: п.198.6 т.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством позивача було неправомірно віднесено до складу податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року податкові накладні, одержані від контрагентів - постачальників за листопад - грудень 2014 року на суму ПДВ 8375,42 грн., що призвело до завищення податкового кредиту у січні 2015 року та не сплати податкового зобов'язання на суму ПДВ 8375,42 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 09.04.2015 року за № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 10470,00 грн., з яких за основним платежем - 8376,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2094,00 грн. ( а.с.6).

Як свідчать матеріали справи, фактичною підставою для відображення в акті порушень п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України і винесення спірного податкового повідомлення - рішення стало включення у податковому періоді січня 2015 року до податкового кредиту сум ПДВ на підставі отриманих податкових накладних листопада та грудня 2014 року..

Таким чином відповідач дійшов висновку про завищення податкового кредиту у січні 2015 року.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачем було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року, з якої вбачається, що до складу податкового кредиту були включені податкові накладні, отримані від контрагентів - постачальників, а саме: ТОВ «ЕСО-АВТОТЕХНІКС» (), податкова накладна за грудень 2014 року на суму ПДВ 274,26 грн; ТОВ «ТД ИРБИС» (), податкова накладна за грудень 2014 року на суму ПДВ 847,97 грн; ТОВ «ХАЙТЕД Україна» ( ), податкова накладна за грудень 2014 року на суму ПДВ 276,27 грн; ТОВ «АВТОДИСТРИБЮШН КАРГО ПАРТС» ( ), податкові накладні за листопад 2014 року на суму ПДВ 485,88 грн. та за грудень 2014 року на суму ПДВ 5606,94 грн; ТОВ «ЄВРО-ПРОФІ» (), податкова накладна за грудень 2014 року на суму ПДВ 884,53 грн.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно.

З 01 січня 2015 року з цього пункту Податкового кодексу України вилучено норми, що дозволяли платнику, який не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, скористатися правом на включення цього ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року, могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року (за умови дотримання інших вимог ПКУ щодо формування податкового кредиту).

Платники, які не включили податкові накладні, складені до 1 січня 2015 року, до складу податкового кредиту відповідних періодів, могли реалізувати своє право на формування податкового кредиту шляхом подання уточнюючих розрахунків за відповідні звітні періоди з урахуванням вимог пункту 198.2 статті 198 розділу V ПКУ. Зазначене стосується податкових накладних, складених до 1 січня 2015 року, як в електронному, так і паперовому вигляді, як зареєстрованих в ЄРПН, так і тих, що за правилами, діючими до цієї дати, не підлягали реєстрації в ЄРПН.

Починаючи з 1 січня 2015 року всі податкові накладні, складені з 1 січня 2015 року, та розрахунки коригування до них складаються платниками податку обов'язково в електронному вигляді, та за вимогою покупця - в паперовому вигляді.

Отже, на час складення відповідних податкових накладних у листопаді - грудні 2014 році, позивач мав право на включення до податкового кредиту сум ПДВ протягом 365 днів з дати складання податкової накладної. Проте реалізувати дане право, враховуючи зміни до ПКУ, товариство могло шляхом включення відповідних сум податку до податкової декларації того звітного періоду, в якому отримано податкову накладну, тобто у грудні 2014 році. До складу податкового кредиту наступних звітних періодів такі податкові накладні не можуть бути включені без подання відповідних уточнюючих розрахунків.

Судом встановлено, що позивач, формуючи податковий кредит у січні 2015 року за податковими накладними, отриманими підприємством від контрагентів за листопад - грудень 2014 року, не завертався до контролюючого органу з відповідними уточнюючими розрахунками.

Позивач при викладенні власної правової позиції посилався на ст. 58 Конституції України. З цього приводу судом встановлено, що згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Але вимоги ст. 58 Конституції України стосуються лише фізичних осіб та не поширюються на юридичних, що викладено Конституційним Судом України у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99.

Судом також встановлено, що застосування вимог ст. 58 Конституції України не можливо до спірних правовідносин оскільки, окрім іншого, з 01 січня 2015 року законодавцем змінено не тільки час, протягом якого можливе включення до податкового кредиту сум ПДВ, а й взагалі змінено правило отримання податкової накладної.

Так з 01 січня 2015 року наявність податкової накладної для включення до податкового кредиту в паперовому вигляді у платника податку не є обов'язковою. Вимагається її наявність в електронному вигляді, та в разі необхідності її реєстрації, обов'язковість самої реєстрації. При порушенні правил реєстрації законодавець п. 198.6 ст. 198 ПК України передбачив можливість щодо включення податкової накладної протягом 180 днів. Таким чином законодавчо визначено можливість включення податкової накладної протягом 180 днів лише в разі порушення правил її реєстрації.

Ст. 201.10. Податкового кодексу України викладена в такій редакції: «При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.» (Ст. 201.10. Податкового кодексу України)

Таким чином, наявність податкової накладної в паперовому вигляді у платника податку не є обов'язковою. Вимагається її наявність в електронному вигляді, та в разі необхідності її реєстрації, обов'язковість самої реєстрації. Надання покупцю накладної обов'язкове лише за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Така думка суду також підтверджується тим, що статтю 201.11 доповнено пунктом «г»: Підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: г) податкова накладна, складена платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. (Стаття 201. Податкова накладна (Кодекс податковий, ВР України, від 02.12.2010, № 2755-VI "Податковий кодекс України")

Отже, законодавчо змінено не тільки час, протягом якого можливе включення до податкового кредиту податкових накладних, а й взагалі змінено правило отримання податкової накладної, правило її реєстрації, та правило складання звітності з ПДВ, яке відбувається в електронному вигляді без обов'язкової наявності податкових накладних в паперовому вигляді.

Законодавчо також виключено з п. 198.6 ст. 198 ПК України право на включення до податкового кредиту податкової накладної протягом 365 днів. Інший, будь який строк, податковий кодекс з цього приводу не містить.

Зміни до п. 198.6 ст. 198 ПК України були внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року. Текст даного закону був у вільному доступі на офіційних сайтах, тобто позивач не був позбавлений можливості з ним ознайомитись та прийняти відповідні заходи, з метою правильного формування податкового кредиту, як то: віднести до складу податкового кредиту згадані накладні у грудні 2014 року; подати відповідні уточнюючі розрахунки, та віднести до складу податкового кредиту відповідні податкові накладні.

Крім того, платник податку звітність за грудень 2014 року повинен скласти до певної дати січня 2015 року, отже податкова звітність за грудень 2014 року була складена позивачем вже під час набрання чинності змін до п. 198.6 ст. 198 ПК України, які були внесені Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII, набрав чинності 01.01.2015 року.

Таким чином, позивач був обізнаний, що п. 198.6 ст. 198 ПК України викладений в новій редакції, і мав можливість включити податкові декларації до податкового кредиту грудня 2014 року своєчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем - суб'єктом владних повноважень, під час розгляду справи доведено правомірність винесеного податкового повідомлення - рішення від 09.04.2015 року за № , отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 94, ст. 158 - 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МСМ УКРАЇНА" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МСМ УКРАЇНА" (, 61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького,17) на користь Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) судовий збір у розмірі 1644,3 грн. ( одну тисячу шістсот сорок чотири гривні 30 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 08.06.2015р.

Суддя Сагайдак В.В.