Справа № 37251/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2010 р. справа № 2а-711/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління агропромислового розвитку Вільшанської районної державної адміністрації на постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління агропромислового розвитку Вільшанської районної державної адміністрації про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просив визнати незаконним наказ начальника управління агропромислового розвитку Вільшанської РДА № 17 від 24 червня 2009 року про звільнення та поновити його на роботі.

Постановою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено:

- визнано незаконним наказ № 17 від 24 червня 2009 року про звільнення позивача;

- зобовязано управління агропромислового розвитку Вільшанської РДА поновити на посаді головного спеціаліста по рослинництву сільськогосподарського виробництва з 24 червня 2009 року;

- стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Не погодившись з вищезазначеною постановою, управлінням агропромислового розвитку Вільшанської РДА було подано апеляційну скаргу, відповідно до якої апелянт просить скасувати постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивач працював на посаді головного спеціаліста по рослинництву сільськогосподарської продукції управління агропромислового розвитку Вільшанської РДА з 01 серпня 2008 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-7).

24 червня 2009 року начальником управління агропромислового розвитку Вільшанської РДА виданий наказ № 17 про звільнення ОСОБА_1, в якому зазначено: керуючись ст. 30 ОСОБА_2 України «Про державну службу»припинити проходження державної служби ОСОБА_1 з 24 червня 2009 року шляхом звільнення. Звільнення провести відповідно до ст. 16, п. 2 ч. 1 ст. 30 ОСОБА_2 України «Про державну службу», пункту «в»ч. 1 ст. 5 ОСОБА_2 України «Про боротьбу з корупцією»(а.с.4).

Колегією суддів встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що на момент проходження державної служби позивач являвся власником приватного сільськогосподарського підприємства «ЛАН», діяльність якого станом на 11.06.2009 року не була припинена (а.с.20).

У своїй постанові суд першої інстанції посилається на те, що відповідачем не було надано суду належних доказів щодо вчинення позивачем корупційного діяння. На підставі цього суд дійшов висновку, що не маючи постанови суду про накладення адміністративного стягнення за корупційні діяння відносно позивача, начальник управління агропромислового розвитку Вільшанської РДА неправомірно видав наказ про звільнення ОСОБА_1

Разом з тим, колегія суддів не погоджується таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так у відповідності до вимог ст. 30 ОСОБА_2 України "Про державну службу" (в редакції, яка діяла на момент постановлення рішення) недотримання, пов'язаних з проходженням державної служби вимог, передбачених ст. 16 вказаного ОСОБА_2, тягне припинення державної служби. Ст. 16 ОСОБА_2 України "Про державну службу" передбачає заборону державному службовцю вчиняти дії, передбачені ст.1, 5 ОСОБА_2 України "Про боротьбу з корупцією". Однак, це не означає, що у разі не притягнення державного службовця до адмінправопорушення за ОСОБА_2 України "Про боротьбу з корупцією", не повинні застосовуватись наслідки, передбачені ст. 30 ОСОБА_2 України "Про державну службу".

Суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку, що ОСОБА_2 України "Про державну службу" не передбачено, що припинення державної служби через недотримання проходження такої можливе лише за умови притягнення особи до адмінвідповідальності за ст.ст. 1, 5 ОСОБА_2 України "Про боротьбу з корупцією". ОСОБА_2 відсилає до іншої правової норми, яка містить перелік спеціальних обмежень щодо службовців. Зокрема ч. 1 п. "в" ст. 5 ОСОБА_2 України "Про боротьбу з корупцією" передбачає заборону державним службовцям входити самостійно (крім випадків, коли державний службовець здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі, та представляє інтереси держави в раді товариства (спостережній раді) або ревізійній комісії господарського товариства), через представника або підставних осіб до складу правління чи інших виконавчих органів підприємств, кредитно-фінансових установ, господарських товариств тощо, організацій, спілок, об'єднань, кооперативів, що здійснюють підприємницьку діяльність.

ОСОБА_2 не передбачено наявність причинного зв'язку між притягненням до адмінвідповідальності державного службовця за порушення ОСОБА_2 України "Про боротьбу з корупцією" та припиненням державної служби за ОСОБА_2 України "Про державну службу", що мають різну правову природу, мету та наслідки.

Разом з тим, як передбачено ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених даним кодексом. Тому саме позивач повинен надати суду докази того, що він вже не є засновником ПСП «ЛАН»та не займається підприємницькою діяльністю.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління агропромислового розвитку Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області задовольнити.

Постанову Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2009 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 18 березня 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова