Справа № 17008/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2010 р.справа № 2а-188/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року у справі № 2а-188/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання рішення протиправним, стягнення заборгованості допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.39-41), просила суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача виплатити недотримані кошти на дитину в сумі 6010,92грн. за період з серпня 2007 року по грудень 2008 року. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнанні неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області по виплаті з 06.08.2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому, ніж передбачено ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (в редакції 2007 року). Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (в редакції 2007 року) в розмірі прожиткового мінімуму за період з 06.08.2007 року по 31.12.2007 року з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачка є працюючою особою і право на допомогу у 2007 році мала на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням». Статтею 43 цього Закону визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Також апелянт зазначав, що головним розпорядником коштів державного бюджету по розрахунку розміру даної допомоги є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомоги і щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти необхідні для виплати цієї допомоги. Оскільки Управління є бюджетною установою, створеною у встановленому порядку органом місцевого самоврядування, а тому є розпорядником коштів місцевого бюджету. Також наполягав на застосуванні положень ст.. 99,100 КАС України.

Заперечень на апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області позивачка до суду не направляла.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - лише в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитино до досягнення нею трирічного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є працюючою особою, а тому їй з серпня 2007 року уже відповідачем була призначена та виплачувалась вказана допомога (а.с.7,8).

Відповідно до заперечень на адміністративний позов, відповідач вказав, що на момент звернення позивачки до Управління для призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона була працездатною, застрахованою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування особою. Нарахування допомоги позивачці було розпочато з 06 серпня 2007 року (а.с.23).

Позивачкою вказана дата початку виплат допомоги не оспорюється.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно зазначив, що слід застосовувати положення, викладені у рішенні Конституційного суду України 09.07.2007 року та враховувати прожитковий мінімум на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення згідно абз. 1 ч.1 ст.62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Статтею 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приймаючи до уваги той факт, що з 9 липня 2007 року відновлена дія статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та дія ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" , за якою розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не повинен бути меншим за розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом, колегія суддів погоджується з висновком суду про неправомірність дій відповідача з липня 2007 року і до грудня поточного року щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Зважаючи на те, що зупинення дії законів є способом тимчасового припинення їх дії в часі та/або за колом осіб, то втрата чинності нормативно-правовим актом, яким відбулося зупинення дії певного закону, за правовими наслідками є поновленням дії цього закону, а відповідно і поновленням прав та обовязків осіб, які є учасниками правовідносин, що є предметом регулювання такого закону.

Тому, враховуючи те, що позивачці була призначена та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 серпня 2007 року, відповідач зобовязаний був провести нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки за період з 06 серпня 2007 року по грудень 2007 року, включно з урахуванням рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме: ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що після 06 серпня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму , а саме - згідно ст.. 62 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою не пропущено строк звернення до суду за захистом свої порушених прав, оскільки позивачка звернулася до суду у 2008 році з оскарженням дій відповідача за 2007 рік, що підтверджується конвертом про направлення позовної заяви.

При цьому колегія суддів визнає безпідставним посилання апелянта на те, що фактично річний строк звернення до суду обчислюється з моменту постановлення Конституційним судом України рішення, а саме з 09.07.2007 року, оскільки це рішення було опубліковано через значний проміжок часу / навіть у спеціальному виданні лише у листопаді 2007 року/ і у день його видання не могло бути відомим позивачці.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 06 серпня 2007 року по грудень 2007 року, включно, та вірно зобовязав відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 06 серпня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 06 серпня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

Та обставина, що у пункті третьому резолютивної частини оскаржуваної постанови не зазначений розмір прожиткового мінімуму, встановленого Державним бюджетом на 2007 рік, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення у цій частині, оскільки, при необхідності, відповідач не позбавлений права звернутись до суду за розясненням рішення у цій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок щодо правомірності виплат позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 травня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3