Справа № 44528/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2010 р. справа № 2а-1694/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2009 року по справі №2а-1694/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення боргу розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та уточнивши позовні вимоги просив: визнати дії відповідача по нарахуванню та виплаті сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік неправомірними, стягнути з відповідача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік - 2989 грн. 00 коп., зобовязати відповідача призначити та сплачувати відповідно до ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»- допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 01 січня 2009 року у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років щомісяця, до закінчення строку передбаченої законом виплати.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2009 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з січня 2009 року, зобовязано відповідача перерахувати, нараховувати та виплатити позивачу державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст..15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до шести років на час її виплати у період з 01 січня 2009 року до досягнення дитиною трьохрічного віку, в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а також те, що позивачу призначена та виплачується у 2009 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно із чинним законодавством, про що йому була надана відповідна довідка.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження а.с. 13) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Відповідно до ст..43 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст..13 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» в редакції від 28.12.2007 року право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Положенням п.23 пп.7 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік»стаття 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми»була викладена в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Відповідно до ст..46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»та Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України . Згідно з абзацом 1 пункту 22 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1451 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми» (в редакції що діяла на момент зазначених правовідносин) вказано, що відповідно до ст..15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року 50 відсотками, з 01 січня 2009 року 75 відсотками, 01 січня 2010 року 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 грн. Відповідач здійснював виплати за 2009 рік з січня по липень у встановленому порядку та розмірах (а.с.15).

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача проводити щомісячні виплати зазначеної допомоги у майбутньому судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Щодо відмови в задоволені позовних вимог, позивач своїм правом оскаржити постанову суду першої інстанції не скористався, що позбавляє суд процесуальної можливості переглянути постанову в частині відмови в задоволені позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має можливість скасувати її та прийняти нову постанову суду. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2009 року по справі №2а-1694/09.

Керуючись ст. 198, ст. 202, ст. 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2009 року по справі №2а-1694/09 задовольнити повністю.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2009 року №2а-1694/09 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили.

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4