Справа № 820/2545/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

20.05.2015 р. № 820/2545/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Петрикова А.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення" про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення", в якому просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення», що виявилася в ненаданні відповіді ОСОБА_1 на інформаційний запит № 40/із від 23.02.2015 року, щодо отримання публічної інформації; зобов'язати Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» задовольнити інформаційний запит ОСОБА_1 від 13.02.2015 року № 40/із та надати відповідь на інформаційний запит в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до КЗОЗ «Обласний спеціальний диспансер радіаційного захисту населення» з інформаційним запитом про надання публічної інформації, в якому запитувалася публічна інформація про те, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю продукції закуповує Диспансер радіаційного захисту протягом 2015 року за бюджетні кошти. Зазначений інформаційний запит відповідач отримав 24.02.2015 року, що підтверджується відміткою на інформаційному запиту. При цьому відповідач всупереч положенням Закону України «Про доступ до публічної інформації» на інформаційний запит відповіді не надав, що є неправомірним.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Петриков А.М. в судовому засіданні проти позову заперечував проти задоволення позову, оскільки в журналі реєстрації вихідних документів КЗОЗ «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» є запис про направлення позивачу відповіді на його звернення.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", з урахуванням положень ст.1 Закону України "Про інформацію", публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Право на інформацію закріплено Конституцією України та врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

КЗОЗ «Обласний спеціальний диспансер радіаційного захисту населення» є бюджетною установою та фінансується з Державного бюджету України, що не заперечується сторонами у справі.

Таким чином, Закон України "Про доступ до публічної інформації" покликаний гарантувати кожній особі її право у відкритості, доступності інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, шляхом вільного її отримання (зокрема, через запит на інформацію) для забезпечення своїх потреб і законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов'язані мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації.

Згідно ч.5 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Позивач звернувся до КЗОЗ «Обласний спеціальний диспансер радіаційного захисту населення» з інформаційним запитом від 23.0.2015 року №40/із, згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» про надання публічної інформації, а саме: щодо того, які продукти харчування та за якою ціною за одиницю закуповував відповідач протягом 2015 року за бюджетні кошти; щодо того, чому саме закупівля продуктів харчування у 2015 році здійснюється у обраного постачальника; щодо того, чим керувався заклад при обранні постачальника для закупівлі продуктів харчування у 2015 році (а.с.8).

Судом встановлено, що зазначений інформаційний запит отримано відповідачем 24.02.2015 року, про що мається підпис уповноваженої особи про отримання запиту (а.с.8).

Суд зазначає, що у встановлений законом строк, відповідачем на інформаційний запит ОСОБА_1 відповіді не надано. При цьому суд зазначає, що не є належним доказом надання відповіді на запит наявність запису в журналі реєстрації вихідних документів про реєстрацію листа у відповідь на звернення позивача, оскільки такий запис лише посвідчує реєстрацію документа у журналі реєстрації вихідних документів.

В ході судового розгляду справи відповідачем надано до суду відповідь на звернення ОСОБА_1 від 06.03.2015 року №133 за підписом головного лікаря КЗОЗ «Обласний спеціальний диспансер радіаційного захисту населення» Зінов'єва Е.В., згідно якої позивачу було надано перелік продуктів харчування, які закуповуються закладом у 2015 році. Щодо питань стосовно особи постачальника позивачу роз'яснено, що це фактично є закритою інформацію, у зв'язку із визнанням зазначеної інформації комерційною таємницею та віднесено її до конфіденційної, про що зазначено у договорі про закупівлю продуктів харчування, а також у зв'язку з запереченнями постачальника надавати зазначену інформацію, з посиланням на лист від 04.03.2015 року №272/1. Також відповідачем у відповіді на інформаційний запит не надано відповіді на питання, щодо того, яким чином відповідачем був обраний постачальник для закупівлі продуктів харчування.

Частинами 1,2 та 4 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім'я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Згідно ч.1 ст. 23 Закону № 2939-VІ, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: надання недостовірної або неповної інформації.

Таким чином, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, здійснює владні управлінські функції (обов'язки) по отриманню бюджетних асигнувань, взяттю бюджетних зобов'язань та здійсненню витрат бюджету.

Бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення, замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому (ст. 2 БК України).

Укладання відповідачем договорів про закупівлю продуктів харчування є фактом взяття бюджетних зобов'язань у вигляді укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому. Ці дії відповідач реалізує лише завдяки своєму статусу розпорядника бюджетних коштів і відповідним владним повноваженням для цього, адже без них ніяка юридична особа не має прав розпоряджатися коштами бюджету.

Таким чином, в порушення вимог ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" відповідь Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» від 06.03.2015 р. №133 на інформаційний запит ОСОБА_1 надана не в повному обсязі щодо запитуваної інформації та не містить мотивовану підставу відмови щодо її надання.

Крім того, суд зазначає, що докази направлення відповіді на інформаційний запит також відповідачем фактично не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі ст. 94 КАС України, з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 належить стягнути сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення" про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірною бездіяльність Комунального закладу охорони здоров'я «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» у вигляді ненадання відповіді ОСОБА_1 на інформаційний запит від 23.02.2015 року № 40/із щодо отримання публічної інформації.

Зобов'язати Комунальний заклад охорони здоров'я «Обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» надати відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 13.02.2015 року № 40/із.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, , ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок №4011) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 27.05.2015 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.