Справа № 826/7532/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2015 року № 826/7532/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві
провизнання дій протиправними та скасування постанови ВП № 25426593 від 03.04.2015
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанови від 03.04.2015 ВП № 25426593.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було протиправно винесено постанову про скасування процесуального документа від 03.04.2015 ВП № 25426593 на підставі листа-скарги TOB «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014 про заміну сторони в виконавчому провадженні, оскільки судове рішення станом на дату прийняття спірної постанови не набрало законної сили.

Позивач у судове засідання 14.05.2015 не прибув, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання також не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи, своєї позиції щодо позовних вимог суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено судом, в провадженні Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №25426593 щодо примусового виконання виконавчого напису № 681 виданого 20.03.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щадко О.І. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, та задоволення вимог ВАТ Банк «БІГ Енергія» в розмірі 843569,99 грн. за рахунок коштів отриманих від реалізації квартири.

06 жовтня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.).

14 березня 2014 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/3686/14-ц було замінено сторону у виконавчому провадженні № 25426593, а саме: замінено стягувача ВАТ Банк «БІГ Енергія» на TOB «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Начальником Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було проведено перевірку виконавчого провадження №25426593 та винесено постанову про скасування процесуального документа від 03.04.2015 №25426593, згідно якої було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.10.2014 №25426593, оскільки державним виконавцем не направлено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виявлення зареєстрованого на праві власності іншого нерухомого майна, що зареєстровано за боржником.

09 квітня 2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва, залишено без змін ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014 по справі № 754/3686/14-ц.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача та постановою про скасування процесуального документа від 03.04.2015 ВП № 25426593, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно із статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження», контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть, бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. № 74/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі своєю постановою скасувати постанову, акт, інший процесуальний документ, винесений у виконавчому провадженні державним виконавцем, який йому безпосередньо підпорядкований, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, начальником Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було проведено перевірку виконавчого провадження № 25426593 та винесено постанову про скасування процесуального документа від 03.04.2015 № 25426593, згідно якої було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.10.2014 № 25426593, оскільки державним виконавцем не направлявся запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виявлення зареєстрованого на праві власності іншого нерухомого майна, що зареєстровано за боржником.

Проте, ОСОБА_1 (боржник) заперечує проти постанови про скасування процесуального документа від 03.04.2015 № 25426593, посилаючи на те, що вона була винесена на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014 про заміну сторони в виконавчому провадженні, яка не набрало законної сили, оскільки ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2014 було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014.

Проте, суд не може погодитись з такою позицією позивача з наступних підстав.

Відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Як підтверджується матеріалами справи, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014 по справі № 754/3686/14-ц містить відмітку, що ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили 20.03.2014.

Крім того, Цивільний процесуальний кодекс України не містить положення, що рішення суду першої інстанції втрачає законну силу внаслідок поновлення строку на апеляційне оскарження.

Отже, на момент прийняття відповідачем постанови про скасування процесуального документа від 03.04.2015 № 25426593, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 14.03.2014 по справі № 754/3686/14-ц набрала законної сили (20.03.2014).

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов