Справа № 18539/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2010 р. справа № 2а-159/2009

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобовязання виконати певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, в якому просила суд визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області щодо виплати їй сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області призначити їй щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, з наступним підвищенням щомісяця, розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, до закінчення строку передбаченої законом виплати, зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області доплатити їй недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року та 22 травня 2008 року визнанні неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2009 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись із постановою суду подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення її вимог. Посилалась на те, що суд зобовязаний був керуватись статтями Конституції України та прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання субєктом владних повноважень вимог Закону та захистила її права та свободи. Просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2008 року у розмірі 130 грн. щомісяця.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області на її користь недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, суд першої інстанції правильно виходив з того, що п.23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн. В цій частині положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»про внесення змін в до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»неконституційними не визнавалися та діяли на час виникнення спірних правовідносин.

У 2008 році вказана допомога була нарахована та сплачена позивачці в порядку та у розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області призначити ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, з наступним підвищенням щомісяця, розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, до закінчення строку передбаченої законом виплати.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3