Справа № 31106/09
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2010 р. Справа № 2а-205/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2009 року, ухвалену в адміністративній справі №2а-205/09 (категорія статистичного обліку 2.19.6) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

28.05.2009 року позивач звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на його користь підвищення до пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2006-2007 роках відповідач не нараховував йому підвищення до пенсії як дитині війни, а з січня 2008 року виплачував підвищення у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2006-2007 роках був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 01.01.2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.09.2009 року позовні вимоги задоволені частково: визнана протиправною бездіяльність відповідача; зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, визначену відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати зазначену постанову суду.

У скарзі апелянт посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності до Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні (а.с. 5).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 т. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006 року №489-V зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 року ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Досліджуючи за вимогою представника відповідача питання щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду у частині позовних вимог за 2007 рік колегія суддів вважає, що про порушення права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни у розмірах, передбачених спеціальним законом, позивач дізнався після ухвалення 09.07.2007 року рішення Конституційним Судом України. Згідно з абз. 2 п. 6 резолютивної частини зазначеного рішення воно підлягає опублікуванню у бюлетні «Вісник Конституційного Суду України». Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року опубліковано в офіційному періодичному виданні «Вісник Конституційного Суду України»від 10.09.2007 року №4, тому позивач, звернувшись до суду у травні 2009 року не дотримався річного строку звернення до адміністративного суду у частині позовних вимог за 2007 рік, у звязку з чим у позові у цій частині має бути відмовлено.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною четвертою ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 року відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, тому суд першої інстанції обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу з 28.05.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До набрання законної сили рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

Оскільки позивач звернувся з позовом про перерахунок підвищення до пенсії за 2008 рік 28.05.2009 року, суд першої інстанції без достатніх підстав задовольнив позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 27.05.2008 року.

З урахуванням наведеного, постанову суду слід скасувати в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 27.05.2008 року, частково задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 вересня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 27 травня 2008 року скасувати, і у позові у цій частині відмовити.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк