Справа № 813/2258/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року № 813/2258/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретаря судового засідання Шозда Г.В.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника від відповідача - Лозинська М.Я.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірського міськрайонного центру зайнятості про оскарження дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Самбірського міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправними дій по зняттю з реєстрації, скасування рішення по зняттю з реєстрації та про зобов'язання поновити в статусі безробітного з дати припинення реєстрації.

Підставами позову є те, що, на думку позивача, договір про передачу виключних прав за № 050501 від 05.05.2014 року не пов'язаний з трудовою діяльністю, а тому він не зобов'язаний повідомляти працівників центру зайнятості про операції купівлі-продажу майна, яке знаходиться в його власності і яким він має право розпоряджатись на власний розсуд, як передбачено ст.319 ЦК України. А тому, продовжує позивач, враховуючи той факт, що він не заключав жодних цивільно-правових угод з виконання робіт та надання послуг, дії відповідача щодо зняття його з обліку як безробітного є протиправними.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у письмових запереченнях вважає, що позивачем надавались послуги, за які він отримав грошову винагороду.

Представник відповідача дала аналогічні пояснення, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд даючи правову оцінку спірним правовідносинам виходив з наступного.

Самбірським міськрайонним центром зайнятості 24.12.2014 року було припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного (наказ від 30.12.2014 року за №НТ 141230), на підставі абзацу 19 підп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, у зв'язку з встановленням факту подання недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, що мав місце протягом періоду реєстрації.

Дані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи листом Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 20.02.2015 року за №Є/1-442/02 та листом Львівського обласного центру зайнятості від 29.01.2015 року за № 04-303/0-15.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07. 2012 року за № 5067-VI, з наступними змінами та доповненнями, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Частиною 3 ст.44 даного Закону визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Як передбачено п.8 ч.1 ст.45 цього ж Закону, реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

Аналогічні підстави для припинення реєстрації безробітного зазначені також в абзаці 19 підп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року за №198, з наступними змінами та доповненнями.

Судом встановлено, що підставою для припинення реєстрації позивача як безробітного, став факт укладення договору про передачу виключних прав за № 050501 від 05.05.2015 року, укладеного між Іноземним підприємством « 1+1 Продакшн» (ліцензіат) та фізичною особою - громадянином України ОСОБА_1 (ліцензіар), відповідно до якого ліцензіар надає ліцензіату виключні права (ліцензію) на використання аудіовізуальних творів, виключні права які належать ліцензіару.

Відповідно до п.4.1 даного договору, ціна даного договору (винагорода за ліцензію на передачу прав на використання твору, складає 60 грн. 39 коп.

Дана сума коштів була виплачена відповідачу згідно з розрахункового листка за травень 2014 року.

А відтак, на думку відповідача, позивачем було приховано факт укладення цивільно-правового договору та отримання доходу, що, в свою чергу, є підставою для припинення реєстрації як безробітного.

Однак, суд не може погодитись з такими висновками центру зайнятості з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.418 ЦК України, право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Майновими правами інтелектуальної власності, у відповідності до п.2 ч.1 ст.424 ЦК України, є виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності.

Частиною 4 ст.426 ЦК України визначено, що умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об'єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що укладений позивачем договір про передачу виключних прав за № 050501 від 05.05.2015 року є нічим іншим як договором щодо надання дозволу на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензійним договором) та не може вважатись цивільно-правовим договором щодо виконання робіт (надання послуг), укладення якого відповідно до підп.1 п.37 Порядку є підставою для припинення реєстрації безробітного у центрі зайнятості.

Окрім того, як вбачається зі змісту ч.2 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», у безробітних відсутній обов'язок повідомляти центр зайнятості про укладення договорів даного характеру.

За таких обставин, суд вважає, що факт укладення даного договору не може вважатись поданням особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, оскільки позивач отримав статус безробітного задовго до укладення цього договору (30.05.2013 року), а укладення такого під час перебування на обліку в центрі зайнятості, за відсутності обов'язку повідомляти про його укладення, згідно вимог чинного законодавства не є підставою для припинення реєстрації безробітного.

Як передбачено п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для припинення реєстрації позивача як безробітного, а тому вимоги останнього про визнання протиправними дій по зняттю з реєстрації, скасування рішення по зняттю з реєстрації та про зобов'язання поновити в статусі безробітного з дати припинення реєстрації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, адміністративний належить задовольнити в повному обсязі.

Також, суд, у відповідності до вимог ч.2 ст.162 КАС України, вважає за необхідне в резолютивній частині постанови зазначити про протиправність та скасування рішення відповідача про припинення реєстрації позивача.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з Державного бюджету України в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Самбірського міськрайонного центру зайнятості по зняттю з реєстрації ОСОБА_1 як безробітнього.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Самбірського міськрайонного центру зайнятості про припинення реєстраціє ОСОБА_1 як безробітного (наказ від 30.12.2014 року за №НТ 141230).

4. Зобов'язати Самбірський міськрайонний центр зайнятості поновити ОСОБА_1 в статусі безробітного з дати припинення реєстрації.

5. Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, 73 грн. 08 коп. (сімдесят три гривні вісім копійок) сплаченого судового збору.

6. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

7. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 червня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк