Справа № 10637/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2010 р. справа № 2а-175/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Сафронової С.В. Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області

на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про продовження терміну звернення до суду з позовом, визнання незаконною відмову у виплаті та перерахуванні підвищення до пенсії дітям війни, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, в якому просив суд продовжити термін звернення до суду з адміністративним позовом згідно ст.99 КАС України, визнати незаконною відмову відповідача у перерахунку та виплаті щомісячної пенсії, з урахуванням надбавки до пенсії, що складає 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, зобовязати відповідача перерахувати та виплатити різницю недоплат за період з 01.01.2006р. по 30.09.2009р., зобовязати відповідача перерахувати та виплачувати щомісячно пенсію з урахуванням надбавки, що становить 30% мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни довічно.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області у виплаті на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 14 по 30 вересня 2009 року неправомірною. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 14 по 30 вересня 2009 року. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилались на неможливість застосування до даних правовідносин положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав. Крім того, позивачем постанова суду не оскаржувалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії АВ №100359 з відповідною відміткою в ньому (а.с.7).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, право на підвищення до пенсії у розмірі, що передбачений статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у 2008 році у позивача виникло з 22 травня 2008 року, а тому відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1 як дитині війни здійснено не було, що свідчить про неправомірність дій відповідача.

В той же час, суд першої інстанції вірно зазначив, що ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до суду з адміністративним позовом, а відповідно до положень ч.1 ст. 100 КАС України пропуск зазначеного строку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, на чому наполягає відповідач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування по даній справі положень ч.1 ст.100 КАС України.

Позивачка в цій частині постанову суду не оскаржила.

Тому, враховуючи дату звернення позивачки до суду першої інстанції з адміністративним позовом ( 14.12.2009 р.), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачки з урахуванням річного строку звернення до суду.

Разом з тим, суд першої інстанції, дійшовши висновку про застосування положень ч.1 ст. 100 КАС України, у резолютивній частині постанови помилково зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачці з 14 по 30 вересня 2009 року, в той час, як позивачка звернулася до суду з позовом 14 грудня 2009 року, отже, суд повинен був прийняти рішення про поновлення прав позивача з 14 грудня 2008 року.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням то, що пенсія позивачці призначена довічно, змін до ст.. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни після 22 травня 2008 року не вносилось, відповідач так і не здійснює нарахування позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за таких обставин підстави для обмеження певним строком обовязок відповідача здійснювати відповідний перерахунок підвищення до пенсії відсутні.

Відносно інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Вказане дає підстави суду апеляційної інстанції постанову суду першої інстанції змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини постанови у новій редакції.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області провести ОСОБА_1 Лукянівн перерахунок та забезпечити виплату щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 14 грудня 2008 року, за мінусом раніше отриманих сум за цей період»

В решті постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 січня 2010 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Ю.М. Дадим