Справа № 826/3445/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2015 року № 826/3445/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Приморська Вітроелектростанція»
доДержавної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2015р.,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморська Вітроелектростанція» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 14.02.2015р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, оскільки Податковий кодекс України визначення бюджетного відшкодування з ПДВ сплаченого у ціні робіт з будівництва основних фондів, не обмежує наявністю майна, що обліковується на рахунку 10 «Основні засоби».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

На підставі частини 4 ст. 122 КАС України суд прийшов до переконання про можливість подальшого розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приморська Вітроелектростанція» () зареєстровано 15.06.2009р. в Головному управлінні юстиції у м. Києві та перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, як платник податків з 16.06.2009р.

До видів діяльності ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» відноситься, зокрема: виробництво та передача електроенергії; будівництво вітроелектростанцій та інших об'єктів електроенергетики.

Відповідачем на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 статті 78 ПК України проведено перевірку ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» за результатами якої 23.01.2015р. складено акт №90/1-26-50-15-02-36496784 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2011 року, січень, березень, травень, жовтень 2012 року, січень, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, травень, липень, вересень 2014 року (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення п. 200.5 статті 200 ПК України, а саме: завищення підприємством бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2011 року у сумі 7 576 грн., за січень 2012 року у сумі 223 783 грн., за березень 2012 року у сумі 2940 грн., за травень 2012 року у сумі 15 635 грн., за жовтень 2012 року у сумі 1 000 грн., за січень 2013 року у сумі 859018 грн., за березень 2013 року у сумі 210 645 грн., за квітень 2013 року у сумі 4 167 грн., за травень 2013 року у сумі 16154 грн., за червень 2013 року у сумі 192 грн., за липень 2013 року у сумі 274 грн., за серпень 2013 року у сумі 389 402 грн., за листопад 2013 року у сумі 67797 грн., за грудень 2013 року у сумі 28647 грн., за січень 2014 року у сумі 693 003 грн., за лютий 2014 року у сумі 428 318 грн., за травень 2014 року у сумі 11 473 грн., за липень 2014 року у сумі 159 956 грн., за вересень 2014 року у сумі 1 469 грн.;

занижено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2011 року у сумі 7 576 грн., за січень 2012 року у сумі 223 783 грн., за березень 2012 року у сумі 2940 грн., за травень 2012 року у сумі 15 635 грн., за жовтень 2012 року у сумі 1 000 грн., за січень 2013 року у сумі 859018 грн., за березень 2013 року у сумі 210 645 грн., за квітень 2013 року у сумі 4 167 грн., за травень 2013 року у сумі 16154 грн., за червень 2013 року у сумі 192 грн., за липень 2013 року у сумі 274 грн., за серпень 2013 року у сумі 389 402 грн., за листопад 2013 року у сумі 67797 грн., за грудень 2013 року у сумі 28647 грн., за січень 2014 року у сумі 693 003 грн., за лютий 2014 року у сумі 428 318 грн., за травень 2014 року у сумі 11 473 грн., за липень 2014 року у сумі 159 956 грн., за вересень 2014 року у сумі 1 469 грн.

На підставі встановленого порушення відповідачем 14.02.2015р. прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким відмовлено позивачу у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ всього у розмірі 3 067 452грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві подано уточнюючий розрахунок за грудень 2011 року (вх. від 24.12.2014 року №), за січень 2012 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за травень 2012 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за жовтень 2012 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за січень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за березень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за квітень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за травень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за червень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за липень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за серпень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за листопад 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за грудень 2013 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за січень 2014 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за лютий 2014 року (вх. від 24.12.2014 року №), за вересень 2014 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за липень 2014 року (вх. від 24.12.2014 року № ), за травень 2014 року (вх. від 24.12.2014 року № ) з додатками, відповідно до яких сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку відображена у рядку 23.1 декларації, яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередній звітній (податковий) період.

Про завищення ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку та заниження залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, податковий орган виходив з того, що підприємство не мало права на бюджетне відшкодування, оскільки при визначенні права платника на отримання бюджетного відшкодування враховується наявність майна, що обліковується на рахунку 10 «Основні засоби», незалежно від процесу його отримання (придбання чи спорудження (будівництва) самостійно).

Так, відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення наступних операцій з:

- придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

- придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

- отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

- ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 Податкового кодексу України, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів, у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як встановлено судом, витрати, які понесені позивачем, пов'язанні з будівництвом Приморської вітроелектростанції.

Так, 07.12.2011р. між позивачем (Замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Віра» (Генпідрядник) укладено Договір №01/12-П генерального підряду будівництва Приморської ВЕС потужністю 200 МВт у Приморському районі Запорізької області.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, відповідно до п. 200.5 ст. 200 Податкового кодексу України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

- мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Отже, при будівництві основних фондів, право на бюджетне відшкодування не залежить від введення в експлуатацію основних фондів та відображення на рахунку 10 «Основні фонди».

Згідно з пп.14.1.138 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, основні засоби - матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

Однак, абз. 2 п. 200.5 ст. 200 Податкового кодексу України акцентується увагу на терміні «будівництво», зазначаючи таким чином, що платник податку має право на отримання бюджетного відшкодування у випадку нарахування податкового кредиту внаслідок будівництва основних засобів. Вказана правова норма не передбачає обов'язку платника податку ввести об'єкт у експлуатацію до дати заявлення ПДВ до бюджетного відшкодування, а тому і не вимагає наявність майна на рахунку 10 «Основні засоби».

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291 (далі - «Інструкція») для обліку витрат на придбання або створення матеріальних і нематеріальних необоротних активів призначений рахунок 15 «Капітальні інвестиції».

Облік витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, робіт та послуг по будівництву (реконструкції) основних фондів був здійснений позивачем по рахунку 15 «Капітальні інвестиції».

Зарахування на баланс основних засобів може бути відображеним за дебетом рахунку 10 «Основні засоби» та кредитом рахунку 15 «Капітальні інвестиції» у разі введення основних фондів в експлуатацію.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що відповідно до пункту 200.5 статті 200 ПК платники податку, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування, мають право на таке відшкодування, якщо за даними бухгалтерського та податкового обліку податковий кредит нарахований внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи). Передбачене зазначеною нормою право на отримання бюджетного відшкодування не пов'язане з моментом надходження основних засобів на баланс підприємства та відображенням їх на рахунку 10 «Основні засоби». Таким чином, якщо зазнані підприємством витрати на будівництво, реконструкцію, модернізацію (інші поліпшення, що збільшують первісну (переоцінену) вартість), виготовлення, придбання об'єктів матеріальних необоротних активів (у тому числі необоротних матеріальних активів, призначених для заміни діючих, і устаткування для монтажу) відображені на рахунку 15 «Капітальні інвестиції», це підприємство має право на отримання бюджетного відшкодування.

Дана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, яка викладена в постановах від 20.01.2015р. №№21-316а14, 21-529а14, 21-514а14.

Частиною першою статті 244-2 КАС України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «Приморська Вітроелектростанція» має право на бюджетне відшкодування в загальному розмірі 3 067 452грн. внаслідок будівництва основних фондів - Приморської ВЕС за період: грудень 2011 року, січень, березень, травень, жовтень 2012 року, січень, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, листопад, грудень 2013 року, січень, лютий, травень, липень, вересень 2014 року.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу є необґрунтованим, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015р. є протиправним у зв'язку із чим підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. з Державного бюджету України.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморська Вітроелектростанція» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14.02.2015р.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приморська Вітроелектростанція» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України , шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко