Справа № 826/18277/13-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача Лютенко К.Т., представника відповідача Косинської О.М., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петротрейд-С" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петротрейд-С» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року у позові відмовлено повністю.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову з тих підстав, що суд не вжив передбачених законом заходів, необхідних для зясування всіх обставин у справі, вирішив спір поверхнево, що призвело до неправильного застосування норм права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві проведено позапланову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, за результатами якої складено акти від 17 липня 2013 року № 7/4пп та № 7/4-1пп.

На підставі акту від 17 липня 2013 року № 7/4-1пп відповідачем прийнято наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», яким анульовано ліцензії переліку суб'єктів господарювання, в тому числі позивачу.

Вважаючи наказ про анулювання виданої ліцензії протиправним, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині анулювання ліцензії на провадження ТОВ «Петротрейд-С» господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, прийнятий відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже позовні вимоги про визнання його протиправним, скасування та зобов'язання відповідача внести відповідний запис до Єдиного ліцензійного реєстру не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV) визначено правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності.

У статті 17 Закону № 687-XIV передбачено ліцензування та професійну атестацію виконавців робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури.

Господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Органом ліцензування є орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396 затверджений Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, який встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури (далі - Порядок № 1396), який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1396, юридична особа та фізична особа (підприємець) - суб'єкти господарської діяльності (далі - суб'єкти будівельної діяльності), що мають намір провадити будівельну діяльність, повинні отримати ліцензію згідно з цим Порядком.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 1396 ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Кваліфікаційні, організаційні та інші вимоги щодо провадження господарської діяльності у будівництві встановлюються ліцензійними умовами провадження такої діяльності, які затверджуються в установленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 № 47, затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (далі - Ліцензійні умови), які є обов'язковими для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності (далі - суб'єкти господарської діяльності), які виконують роботи, пов'язані із створенням об'єктів архітектури, відповідно до Переліку робіт провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (далі - Перелік робіт), згідно з додатком 1.

Згідно з пунктом 2.2 Ліцензійних умов господарську діяльність у будівництві, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, здійснюють суб'єкти господарської діяльності за дотримання таких умов:

- організаційних (підпункт 2.2.1): наявність затвердженої організаційної структури підприємства відповідно до Переліку робіт, що заявляються; наявність у організаційній структурі підприємства підрозділів та/або спеціалістів, які забезпечать виконання адміністративно-керівних, виробничо-технічних, планово-договірних, виробничих, юридичних і допоміжних функцій та функцій з контролю якості, промислової безпеки та охорони праці, ведення та збереження нормативної та виконавчої документації; наявність затверджених положень про відповідні структурні підрозділи та посадових інструкцій працівників згідно з розподілом обов'язків, повноважень та відповідальності осіб, штатного розпису; укомплектованість підприємства інженерно-технічними працівниками і робітниками необхідних професій та кваліфікацій відповідно до організаційної структури підприємства, положень Класифікатора професій (ДК 003:2010), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.04.2010 № 327 (далі - КП), та вимог Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 64), затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.99 № 249; дотримання установленого чинним законодавством порядку прийняття та оформлення громадян на роботу відповідно до вимог глави III Кодексу законів про працю України (укладання трудового договору з найманим працівником); при наявності у підприємства відокремлених структурних підрозділів дані надаються з урахуванням їх можливості виконувати роботи, що заявляються; наявність державних стандартів, інших нормативних документів та нормативно-правових актів; виробничі приміщення, засоби виробництва повинні бути власні або орендовані, що підтверджується відповідними документами; наявність документа, що підтверджує впровадження системи управління якістю продукції суб'єкта господарської діяльності;

- кваліфікаційних (підпункт 2.2.2): керівники та виконавці робіт залежно від видів виконуваних робіт повинні мати відповідні освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні; кваліфікаційний склад повинен відповідати організаційній структурі підприємства та мати одного з керівників (коди КП - 121, 1313), професіоналів (коди КП - 122, 123), фахівців (коди КП - 122, 123, 214, 2114.2) згідно з вимогами розділу 4 КП; керівник підприємства або його заступник (коди КП - 121, 1313) повинні мати повну або базову вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра або спеціаліста - не менше 2 років, бакалавра - не менше 3 років; головний інженер (код КП - 122) повинен мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра - не менше 2 років, спеціаліста - не менше 3 років; начальник виробничо-технічного відділу, технічного відділу (код КП - 122) повинен мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за професією - не менше 2 років; керівники підприємства (коди КП - 121, 1313) і керівники виконавчих та функціональних підрозділів (коди КП - 122, 123) повинні працювати у суб'єкта господарської діяльності за основним місцем роботи відповідно до класів об'єктів або споруд: класу СС1 - не менше 30%, класу СС2 - не менше 50%, класу СС3 - не менше 80% відповідно до штатного розпису; керівники, професіонали та фахівці повинні своєчасно проходити спеціальне навчання, зокрема для територій з підвищеною сейсмічністю та із складними інженерно-геологічними умовами, з періодичністю та термінами, визначеними в програмах навчання; спеціалізація фахівців може бути поширена на фахівців іншої освітньої спеціалізації у разі відповідності навчальних програм учбових закладів. На посади, що визначено вище, можуть бути призначені фахівці із неповною вищою освітою (молодшого спеціаліста), які мають відповідний досвід роботи;

- технологічних (підпункт 2.2.3): наявність техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів відповідно до технологічних вимог виконання робіт за умов дотримання вимог ДБН Г.1-5-96 «Нормативна база оснащення будівельних організацій (бригад) засобами механізації, інструментом і інвентарем»; виконання робіт здійснюється згідно з нормативно-технічними документами (ДБН, СНиП, ГОСТ, ДСТУ); дотримання вимог із забезпечення промислової безпеки та охорони праці.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553) встановлює процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до і V категорії складності визначає

Згідно з підпунктом 6 пункту 11 Порядку № 553 посадові особи інспекцій мають право здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 однією з підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках. Зазначений акт є підставою для прийняття органом ліцензування рішення щодо спроможності суб'єкта господарювання провадити господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (пункт 8 Порядку № 553).

Як вбачається з пункту 20 Порядку № 1396 орган ліцензування має право: анулювати видану ліцензію; зупинити дію ліцензії; прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Водночас підставами для анулювання ліцензії, відповідно до пункту 21 Порядку № 1396, є: заява суб'єкта будівельної діяльності про анулювання ліцензії; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи (підприємця); акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом будівельної діяльності для отримання ліцензії; акт про невиконання рішення органу ліцензування про усунення порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності, вимог нормативно-правових актів, що були підставою для прийняття рішення про усунення таких порушень; акт про повторне протягом року порушення суб'єктом будівельної діяльності ліцензійних умов провадження будівельної діяльності або вимог нормативно-правових актів; акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об'єкта, що призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків; неможливість суб'єкта будівельної діяльності забезпечити виконання ліцензійних умов; акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

У пункті 23 Порядку № 1396 зазначено, що прийняття рішень органом ліцензування про зупинення та анулювання ліцензії здійснюється за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії.

Норми Порядку № 1396 кореспондуються з нормами Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-III (далі - Закон № 1775-III), зі змісту статті 20 якого випливає, що контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють органи ліцензування та спеціально уповноважений орган з питань ліцензування в межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Позапланові перевірки здійснюють органи ліцензування або спеціально уповноважений орган з питань ліцензування лише на підставі надходження до них у письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення ліцензіатом ліцензійних умов або з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень ліцензійних умов. Ліцензіат під час перевірки дотримання ним ліцензійних умов надає всі необхідні для проведення перевірки документи та забезпечує умови для її проведення. За результатами перевірки орган ліцензування в останній день перевірки складає акт у двох примірниках. Один примірник акта видається керівнику суб'єкта, який перевірявся, другий - зберігається органом ліцензування.

Згідно зі статтею 21 Закону № 1775-III, підставою для анулювання ліцензії, є, зокрема, акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності.

Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом десяти робочих днів з дати встановлення підстав для анулювання ліцензії, яке вручається (надсилається) ліцензіату із зазначенням підстав анулювання не пізніше трьох робочих днів з дати його прийняття.

Згідно з матеріалами справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві видано позивачу ліцензію від 13 грудня 2011 року серії АВ № 601124 на провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком). Наказом від 07 червня 2013 року № 17-Л до переліку робіт внесено зміни (доповнення).

Як з'ясовано судом, на підставі звернення ОСОБА_5 від 10 липня 2013 року б/н Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві проведено позапланову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, результати якої оформлені актом від 17 липня 2013 року № 7/4пп.

Під час перевірки виявлено порушення позивачем ліцензійних умов, зокрема, трудові книжки не ведуться належним чином (відсутні записи в трудових книжках і відсутні номери наказів про прийняття на роботу ІТП та робітників). Відповідно до штатного розкладу від 20 червня 2013 року, наданого товариством для проведення перевірки, відсутні ІТП відповідної кваліфікації для виконання заявлених робіт (пункти 4.00.00 - 5.00.00 ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури), а саме: начальник будівельно-монтажної дільниці (ПЦБ), виконроб (інженер-механік), виконроб (водопостачання та каналізація), виконроб (теплогазопостачання та вентиляція), майстер (інженер-будівельний технолог), майстер (інженер-системотехнік), майстер (інженер-електрик). Окрім того, відсутні робітники для виконання робіт, заявлених в ліцензії, а саме: налагоджувальник приладів, апаратури та систем автоматичного контролю регулювання та керування, монтажник систем вентиляції та кондиціювання повітря, електромонтажник з кабельних мереж, монтажник приладів та апаратури автоматичного контролю, регулювання та керування.

Перевіркою виявлено порушення технологічних умов, а саме: відсутня будівельна техніка для виконання будівельних робіт (екскаватор, бульдозер, віброрейка, насос, апарат повітряно-плазмової різки, кутова шліфувальна машинка, електрорубанок, магомметр, індикатори напруги, дифманометр, стропи, підмости).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем договори про надання послуг, акт надання послуг, посібники з експлуатації, сервісний сертифікат, інструкція з експлуатації, гарантійні талони, гарантійне свідоцтво, договір на виконання періодичних випробувань, не спростовують висновки перевіряючих про порушення позивачем ліцензійних умов, оскільки вказані документи не підтверджують наявність у позивача власних або орендованих техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів.

Дійсно, доказом перебування у власності або користуванні позивача зазначених засобів могли б слугувати платіжні документи, що підтверджують придбання або передачу в оренду, а також бухгалтерські документи, що підтверджують оприбуткування та амортизацію техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів.

Згідно з матеріалами справи, до суду першої інстанції позивачем таких документів надано не було. Не дивлячись на таке застереження, таких документів, апелянт не надав і до суду апеляційної інстанції.

Водночас апелянт в додаткових поясненнях щодо виявленого порушення технологічних умов, а саме: відсутності будівельної техніки для виконання будівельних робіт (п. 2.2.3. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об 'єктів архітектури): екскаватор, бульдозер, віброрейка, насос, апарат повітряно-плазмової різки, кутова шліфувальна машинка, електрорубанок, магомметр, індикатори напруги, дифманометр, стропи, підмости, зазначив наступне.

Зокрема ,апелянт вказує, що у матеріалах справи (1 том) містяться документи, за якими TOB «Петротрейд-С» отримував послуги будівельної техніки, автокранів, кранів, навантажувачів, автотранспорту, транспорту, автовишки тощо, зокрема Договір № 2-01/2013 на надання послуг оренди будівельних машин та устаткування від 09 січня 2013 p., укладений між TOB «Українсько-російсько-австрійське спільне підприємство «Золотий вік» та TOB «Петротрейд-С», предметом якого є надання послуг оренди будівельних машин, механізмів та автотранспорту на об'єктах TOB «Петротрейд»; договір № 27-08/2 про надання послуг від 27 серпня 2012 p., укладений між TOB «Управління спеціальних машин № 11» та TOB «Петротрейд-С», предметом якого є надання транспортних, вантажно-підйомних послуг та послуг із виконання земельних робіт (в т.ч. авто послуги та послуги будівельної техніки).

У другому томі справи (а.с.111-137), зазначає позивач, копіями виписок із банківських рахунків підтверджено наявність платежів за цими та іншими договорами щодо будівельної техніки, тож зауваження, висловлене судом першої інстанції, на думку першого, виправлене. При цьому також зазначив, що, зокрема, стропи зазвичай йдуть у комплекті із зазначеною вище будівельною технікою, яку позивач орендує на умовах зазначених вище договорів № 2-01/2013 на надання послуг оренди будівельних машин та устаткування та № 27-08/2 про надання послуг.

Окрім того, позивач вказав, що у матеріалах справи (1 том) містяться документи, що підтверджують факт придбання TOB «Петротрейд-С» таких предметів: віброрейок: відмітки продавця у відповідних пунктах «Свидетельство о приемке» із Руководства по эксплуатации 5.003 РЭ щодо Вибратора элетрического глубинного ручного с гибким валом ЭПК-1300/51, заводський № 125 (квітень 2011 р.) та щодо Вибратора элетрического глубинного ручного с гибким валом ЭПК-1300/76, заводський № 327 (лютий 2013 р.); насоса: Інструкція користувача з відміткою продавця TOB «Техномаш» на насос Professional submersible pumps типу ЕСМ 75 DC; апарата повітряно-плазмової різки: сервісний сертифікат на Апарат воздушно-плазменной резки Мультиплаз-7500, серійний номер 80502864 з відміткою продавця ФОП ОСОБА_7; кутових шліфувальних машинок: гарантійний талон В № 169494 з відміткою продавця ЗАТ «Нова лінія» на кутошліфувальну машинку моделі Makita GA 9020 серійного номеру 330394 Y; гарантійне свідоцтво № 004711 з відміткою продавця ЗАТ «Нова лінія» на кутошліфувальну машинку моделі Sparky М 902, номер виробу 2005 05618; гарантійний талон з відміткою продавця ЗАТ «Нова лінія» на машину шліфувальну кутову серійного номеру 17463; гарантійний талон В № 512427 з відміткою продавця МП «Нова» на шліфмашину кутову Makita моделі GA 9020; електрорубанка: гарантійний талон № з відміткою продавця TOB «Епіцентр К» на електрорубанок моделі М-25, серійний номер 51.016553; підмостів: копія Руководства по эксплуатации для «Передвижная сборно-разборная вышка мобильная» типу «Атлант», яка за своїм цільовим призначенням відповідає призначенню підмостів.

Як вважає позивач, на на підтвердження зазначеного вище, у матеріалах справи (2 том, а.с. 160-163) містяться копії Інвентаризаційних описів основних засобів за 2011, 2012, 2013 pp., які підтверджують взяття на облік бухгалтерією підприємства матеріальних цінностей. Мегомметр, індикатор напруги та дифманометр належать до малоцінних та швидкозношуваних предметів.

Щодо наведених пояснень апелянта, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, відповідно до Ліцензійних умов технологічних (підпункт 2.2.3) для здійснення господарської діяльності у будівництві необхідною умовою є: наявність техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів відповідно до технологічних вимог виконання робіт за умов дотримання вимог ДБН Г.1-5-96 «Нормативна база оснащення будівельних організацій (бригад) засобами механізації, інструментом і інвентарем»; виконання робіт здійснюється згідно з нормативно-технічними документами (ДБН, СНиП, ГОСТ, ДСТУ); дотримання вимог із забезпечення промислової безпеки та охорони праці.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами позивача, що будівельна техніка не обов'язково має бути у власності, а може бути орендованою.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що положення «наявність техніки» передбачає, у разі взяття в оренду, облікування її на позабалансовому рахунку (при операційній оренді) та балансовому рахунку (при фінансовій оренді) , як того вимагає П(С)БО 14.

Водночас надані позивачем документи, зокрема, означає орендована техніка відповідно до договорів на надання послуг оренди будівельних машин та устаткування та на надання послуг не відповідають ліцензійним умовам.

Що стосується аргументів позивача, що порушення, заявлене відповідачем, а саме: відповідно до штатного розкладу від 20.06.2013 р., наданого товариством для проведення перевірки, відсутні ВТП відповідної кваліфікації для виконання заявлених робіт (п. 4.0.0.0.-5.0.0. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов 'язаної із створенням об'єктів архітектури): начальник будівельно-монтажної дільниці, виконроб (інженер-механік), виконроб (водопостачання та каналізація), виконроб (теплопостачання та вентиляція), майстер (інженер-будівельний технолог), майстер (інженер-системотехнік), майстер (інженер-електрик), спростовується наступним.

Як зазначив апелянт, у матеріалах справи знаходяться копія диплома на ім'я ОСОБА_8 за спеціальністю «Теплогазопостачання і вентиляція», кваліфікація інженера-будівельника, а також копія наказу про прийом його на посаду виконроба з 20.08.2012 р.; диплом на ім'я ОСОБА_9 за спеціальністю «будівництво і експлуатація будівель та споруд», кваліфікація інженера-будівельника; копія диплома на ім'я ОСОБА_10, кваліфікація інженера-електрика; копія наказу про прийняття на роботу техніка-електрика ОСОБА_11; копія наказу про прийняття на роботу на посаду виконроба з 01.06.2012 р. ОСОБА_12 (інженер-механік); копія диплому на ім'я ОСОБА_6, спеціальність «теплогазопостачання та вентиляція», кваліфікація інженера-будівельника, займає посаду начальника будівельно-монтажної дільниці; копія диплому на ім'я ОСОБА_13, спеціальність «промислове і цивільне будівництво», кваліфікація інженера-будівельника (а.с. 138-153 другого тому справи). Відповідні копії трудових книжок також надавались.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з матеріалами справи, відповідач виявив, що для заявлених робіт в ліцензії у позивача на підприємстві відсутні працівники такої кваліфікації, як:

- налагоджувальник приладів, апаратури та систем автоматичного контролю регулювання та керування;

- монтажник систем вентиляції та кондиціювання повітря;

- електромонтажник з кабельних мереж;

- монтажник приладів та апаратури автоматичного контролю, регулювання та керування.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наведеними аргументами апелянта не підтверджується перебування у штаті чи за контрактом перелічених категорій працівників, а тому встановлене відповідачем порушення, що стало однією з підстав для анулювання ліцензії, має місце та не спростовується наданими доказами.

Щодо аргументів апелянта про наявність дозволу на проведення будівельних робіт на момент перевірки, то колегія суддів в цій частині погоджується з апелянтом, проте це є лише одним з перерахованих відповідачем порушень, а тому не може бути беззаперечною підставою для скасування наказу в частині анулювання ліцензії.

Окрім того, дійсно, як зазначено судом першої інстанції, надані позивачем дипломи підтверджують лише присвоєння фізичним особам кваліфікації інженера-будівельника, інженера-електрика та техніка-будівельника, проте не доводять факт перебування вказаних осіб у трудових відносинах з позивачем. Слід зауважити, що апелянт також не надав суду апеляційної інстанції доказів підтвердження перебування вказаних працівників у трудових відносинах з першим.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки інспекцією встановлено неможливість ТОВ «Петротрейд-С» забезпечити виконання ліцензійних умов, про що складено акт від 17 липня 2013 року № 7/4-1пп.

Водночас примірники актів від 17 липня 2013 року № 7/4пп та № 7/4-1пп були отримані уповноваженим представником ТОВ «Петротрейд-С» за довіреністю 22 липня 2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що під час проведення перевірки був присутній один працівник і перевірка тривала лише годину не спростовує факт виявлених порушень.

На підставі висновку Ліцензійної комісії (протокол від 19 липня 2013 року № 13) видано наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л, яким анульовано позивачу ліцензію від 13 грудня 2011 року серії АВ № 601124.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині анулювання ліцензії на провадження ТОВ «Петротрейд-С» господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, прийнятий відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже позовні вимоги про визнання його протиправним, скасування та зобов'язання відповідача внести відповідний запис до Єдиного ліцензійного реєстру не підлягають задоволенню.

Щодо посилання апелянта на наявність декількох актів у процесі однієї і тієї ж перевірки, що суперечить Порядку здіснення державного архітектурно-будівельного контролю, то суд апеляційної інстанції частково погоджується з апелянтом, проте зауважує, що Акт № 7/4-1пп від 17.07.2013 року не є, у даному випадку, лише однією підставою для анулювання позивачу ліцензії, оскільки рішення про анулювання ліцензії приймається Ліцензійною комісією та затверджується протоколом на підставі розгляду матеріалів перевірок.

Що стосується посилання апелянта на те, що судом не з'ясовано, чи направлявся оскаржуваний наказ позивачу для ознайомлення, то суд апеляційної інстанції зауважує, що навіть у випадку невчасного направлення оскаржуваного наказу позивачу, такий наказ визнано незаконним бути не може, а лише може бути підставою для поновлення строку на оскарження такого наказу. Таким чином, даний факт є формальним та не може бути правовою підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Водночас суд бере до уваги посилання апелянта на те, що в певній мірі порушена процедура розгляду матеріалів перевірки на засіданні ліцензійної комісії про застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій. Проте, колегія суддів не може покласти ці певні процедурні порушення в основу судового рішення, оскільки як вбачається з матеріалів справи, результати перевірки, на підставі яких складено Акт № 7/4пп від 17.07.2013, неодноразово були предметом розгляду в судових справах, результатами яких, у більшості, позивачу відмовлено у позові.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Петротрейд-С" залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Земляна Г.В.