Справа № 816/1636/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1636/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рогози Х.С.,

представників позивача - Рябець Т.А., Борисової К.М.,

представника відповідача - Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавські області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавські області про скасування податкового повідомлення -рішення № від 14 січня 2015 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 217 096 грн прийняте в порушення вимог чинного законодавства України, на підставі помилкового застосування норм матеріального права до фактичних правовідносин. На переконання позивача, оскільки ТОВ "Пирятинський делікатес" не заявляло свого наміру на відшкодування податку на додану вартість з бюджету, відповідного рішення не приймало та не зверталося до Лубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області з необхідною заявою щодо сум, визначених у рядку 24 декларації, відповідач безпідставно застосував положення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України, які визначають строки давності саме на подання заяви про бюджетне відшкодування цього податку.

В судовому засіданні представники позивача уточнили позовні вимоги та просили скасувати податкове повідомлення - рішення в частині зменшення розмірі від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 217 069 грн., заявлені уточнені позовні вимоги повністю підтримали та надали пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями, просили суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача заперечував , з підстав, викладених у письмових запереченнях. Наполягав на тому, що під час проведення перевірки ТОВ "Пирятинський делікатес" і прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення контролюючий орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає. Стверджував про те, що відповідно до п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 днів, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. На переконання представника Лубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, право на отримання бюджетного відшкодування платником податку обмежене в часі та може бути реалізовано не пізніше 1095 дня, що настає за днем отримання права на таке відшкодування. Таким чином, як зазначає відповідач, в результаті порушення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України ТОВ "Пирятинський делікатес" у жовтні 2014 року завищило залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), термін виникнення якого становить понад 1095 днів, у розмірі 217 096 грн. Відтак, на переконання відповідача, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" ( зареєстроване як юридична особа у встановленому законом порядку 29 вересня 2009 року (а.с.26 ).

Позивач перебуває на обліку як платник податків в Лубенській ОДПІ з 30 вересня 2009 року та зареєстрований платником податку на додану вартість ( а.с.9 ).

Лубенською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Пирятинський делікатес" з питань достовірності декларування суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів в сумі 99 371 грн та залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в сумі 1 017 915 грн, відображених в декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт №3484/15-36313601 від 24 грудня 2014 року, в якому вказано на порушення позивачем, з - поміж іншого, вимог п.102.5 ст.102, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення розміру від'ємного значення суми ПДВ (р.24 Декларації з ПДВ) за жовтень 2014 року в розмірі 217 096 грн (віднесена сума від'ємного значення за серпень 2011 року після закінчення терміну 1095 днів).

У зв'язку зі встановленням в ході перевірки порушення вимог податкового законодавства, Лубенською ОДПІ винесено податкове повідомлення - рішення № від 14 січня 2015 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 1 017 915 грн, що включає суму від'ємного значення за серпень 2011 року в розмірі 217 096 грн.

Не погоджуючись зі вказаним податковим повідомленням - рішенням в частині зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 217 096 грн, позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню - рішенню та перевіряючи його на предмет відповідності вищезазначеним критеріям, суд приходить до висновку про його необґрунтованість та протиправність, виходячи з наступного.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків передбачено статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України визначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з вимогами п. 200.7 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

В обґрунтування правомірності висновків акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення - рішення контролюючий орган посилався на те, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених Податковим кодексом України, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Законом не передбачено можливості платника приймати самостійне рішення щодо відстрочення реалізації своїх прав на отримання бюджетного відшкодування після настання права на таке відшкодування. Якщо платник не скористався таким правом, вважається, що ним прийняте рішення стосовно відмови від такого відшкодування. Пунктом 102.5 ст.102 Податкового кодексу України встановлене обмеження в часі щодо можливості віднесення позивачем від'ємного значення до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Тобто, право на отримання бюджетного відшкодування платником податку, у відповідності до пункту 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, може бути реалізовано не пізніше 1095 дня, що настає за днем отримання права на таке відшкодування. Таким чином, залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за серпень 2011 року в сумі 217 096 грн. не підлягає бюджетному відшкодуванню, у зв'язку з закінченням терміну 1095 днів, що настає за днем отримання права на таке відшкодування.

З такими висновками контролюючого органу суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Отже, переплата з податку на додану вартість існуватиме лише у тому разі, коли платник податку сплатив до бюджету податкове зобов'язання вище за розмір узгодженого. Якщо ж за результатами діяльності у платника податку виникає від'ємне значення з податку на додану вартість, то у такого платника податку виникає право на бюджетне відшкодування або на подальше врахування такого від'ємного значення у складі податкового кредиту наступних періодів.

Застосування положень пункту 102.5 статті 102 ПК України (та встановленого в ній строку) можливе лише у тому випадку, коли платник має намір відшкодувати податок на додану вартість із бюджету, прийняв рішення про таке відшкодування та звернувся до податкового органу із заявою в установленому Кодексом порядку.

Проте, відображення ТОВ "Пирятинський делікатес" у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року залишку від'ємного значення після бюджетного відшкодування, яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, ще не означає прийняття платником податку рішення про реалізацію свого права на отримання бюджетного відшкодування.

Від'ємне значення з податку на додану вартість є підтверджений податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду. Податковий кодекс України не встановлює строку давності щодо використання податкового кредиту.

Виходячи зі змісту сформованих платником податків показників в декларації, заявлена сума в рядку 24 податкової декларації не є бюджетним відшкодуванням, а тому положення п. 102.5 статті 102 Податкового кодексу України в такому випадку не застосовуються.

Судом встановлено, що позивач не звертався до контролюючого органу із відповідною заявою про повернення надміру сплачених відповідних грошових зобов'язань або про їх відшкодування. Вказане не було спростовано у ході розгляду справи представником відповідача.

Крім того, жодних порушень у формуванні спірних сум від'ємного значення з ПДВ податковим органом під час проведення перевірки ТОВ "Пирятинський делікатес" виявлено не було, в акті перевірки тверджень з приводу порушень формування податкового кредиту з ПДВ або від'ємного значення з ПДВ не викладено. Таким чином, відповідач не заперечує стосовно фактичної наявності у ТОВ "Пирятинський делікатес" суми від'ємного значення з ПДВ за відповідні податкові періоди. Натомість відповідач стверджує виключно на те, що позивач не має права на бюджетне відшкодування суми ПДВ в розмірі 217 096 грн у зв'язку із закінченням терміну 1095 днів, що настає за днем отримання права на таке відшкодування.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що оскільки ТОВ "Пирятинський делікатес" не зверталося до Лубенської ОДПІ з заявою про відшкодування сум, визначених в рядку 24 декларації, а декларування відповідних сум у рядку 24 декларації ще не означає прийняття платником податку рішення про реалізацію свого права на отримання бюджетного відшкодування, контролюючий орган безпідставно застосував положення п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на податковий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення - рішення в оскаржуваній частині та не надав доказів в спростування вищевикладеного, на відміну від позивача, який довів обґрунтованість вимог, заявлених у позові.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що спірне податкове повідомлення - рішення є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 січня 2015 року в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 217 096 грн.

Відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавські області № від 14 січня 2015 року в частині зменшення розміру від"ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 217 096 грн ( двісті сімнадцять тисяч дев'яносто шість гривень).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пирятинський делікатес" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 434,19 грн (чотириста тридцять чотири гривні дев'ятнадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 09 червня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко