Справа № 9101/100042/2011
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2012-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-1466/11

01 червня 2012 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

суддів Коршуна А.О., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2011 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії,

у с т а н о в и в:

02.03.2011 р. позивач звернувся до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області, в якому просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 06.09.2010 р. по час постановлення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач виплачував підвищення до пенсії як дитині війни у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України від 18.11.2004 р. № 2195-ІV "Про соціальний захист дітей війни" (далі - Закон № 2195-ІV).

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.03.2011 р., ухваленою у скороченому провадженні, позов задоволено. Рішення суду вмотивовано тим, що відповідачем було порушено вимоги ст. 6 Закону № 2195-ІV щодо нарахування та сплати позивачу підвищення до пенсії.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального права. Зокрема, відповідач вказує на відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 28 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV), а також на відсутність фінансування.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни і в силу ст. 6 Закону № 2195-ІV має право на підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Протягом спірного періоду відповідач виплачував позивачу підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону № 2195-ІV, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії згідно з вимогами ст. 6 Закону № 2195-ІV з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV з 07.09.2010 р. по 23.03.2011 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення.

Суд вважає, що вихідним критерієм розрахунку підвищення до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, визначена ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІV. Положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, не може бути перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 19.12.2011 р. №8.

Відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не звільняє відповідача від виконання покладених законом обовязків.

Згідно з ч. 1. ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов за період з 02.09.2010 р. по 05.09.2010 р., суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у позові заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 06.09.2010 р.

За змістом ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням наведеного правових підстав виходити за межі заявлених вимог та вирішувати питання про перерахунок підвищення до пенсії за період з 02.09.2010 р. по 05.09.2010 р. у суду не було.

Крім того, рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.09.2010 р. аналогічні позовні вимоги були задоволені у тому числі за період з 02.09.2010 р. по 06.09.2010 р. (а.с. 5-7).

Ураховуючи викладене, постанова суду в частині задоволення позовних вимог за період з 02.09.2010 р. по 06.09.2010 р. підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції було допущено порушення процесуального закону, яке призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, частково задовольнивши її.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2011 року в частині задоволених позовних вимог за період з 02 вересня 2010 року по 06 вересня 2010 року скасувати.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 1832 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя А.О. Коршун

Суддя О.М. Панченко