Справа № 8157/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2010 р. справа № 2а-3/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу державної податкової адміністрації у Запорізькій області на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2009 р. по справі № 2а-3/09 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області треті особи Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, Головне управління Державного казначейства України в Запорізькій області про внесення змін до наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2005 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати Державну податкову адміністрацію у Запорізькій області внести зміни до наказу №230-о від 18.10.2005 року, доповнивши п.п.2.29 текстом у слідкуючій редакції. «Згідно п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років , призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»виплатити грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний з 13 (тринадцяти) повних календарних років служби.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2009 року позовні вимоги задоволені зобов`язано Державну податкову адміністрацію у Запорізькій області внести зміни до наказу №230-о від 18.10.2005 року, доповнивши п.2.29 у такій редакції: «Згідно п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років , призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний з 13 (тринадцяти) повних календарних років служби.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував на службі в Державній податковій адміністрації у Запорізькій області, та перед звільненням займав посаду як прапорщик податкової міліції міліціонера-водія податкової міліції ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя.

Наказом Державної податкової адміністрації у Запорізькій області №230-о позивача було звільнено в запас Збройних сил за пунктом "з" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 з 31.12.2007 року.

Вислуга строку служби в органах внутрішніх справ позивача складає: в календарному обчисленні 13 років 11 місяців 08 днів.

На підставі вказаного наказу при звільненні позивача, йому не було виплачено грошової допомоги у відповідності до п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення із служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права на її отримання.

Позивач був звільнений в запас Збройних Сил України за п. «ж»Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР 16 квітня 1998 році за власним бажанням. Вислуга років на день звільнення складала: календарна 8 років 01 місяць 11 днів (а.с. 176).

Відповідно до чинного на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ виплачується грошова допомога у розмірі 5-місячного грошового забезпечення. Грошова допомога, передбачена цим пунктом, нараховується відповідно до посадового окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням.

З довідки ГУМВС України в Запорізькій області вбачається, що позивач при звільненні отримав грошову допомогу в розмірі 148 грн. з урахуванням посадового окладу 80 грн. та окладу за спеціальне звання 26 грн.

Таким чином, колегія суддів доводи апеляційної інстанції щодо отримання позивачем грошової допомоги при першому звільненні вважає безпідставними, оскільки дані виплати не відповідають виплатам, визначеним п. 10 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року.

Між тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, так як дійшовши правильного висновку про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги при звільненні суд першої інстанції вибрав неналежний захист права позивача, оскільки належним захистом є зобовязання відповідача призначити та виплатити зазначену грошову допомогу.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне постанову суду змінити, виклавши її резолютивну частину в іншій редакції.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу державної податкової адміністрації у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 січня 2009 року - змінити.

Викласти резолютивну частину постанови в наступній редакції: Зобовязати державну податкову адміністрацію у Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний з 13 (тринадцяти) повних календарних років служби.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений 01.09.2010 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: Ю.М. Дадим

ОСОБА_2