Справа № 346/6942/14-а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 876/4185/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Попка Я.С.
суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області про зобов`язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області, в якому, із урахуванням уточнення позовних вимог, просить зобов`язати відповідача призначити йому за вислугу років з урахуванням стажу проходження військової служби санітарним інструктором (фельдшером) в період з 14 липня 1988 року по 23 квітня 1990 року в медичному пункті військової частини НОМЕР_1 з моменту його звернення до Пенсійного фонду.
Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року позов задоволено повністю. Зобов`язано управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі зарахувати ОСОБА_1 період проходження строкової військовою служби па посаді санітарного інструктора з 14 липня 1988 року по 23 квітня 1990 року в медичному пункті військової частини № 73916 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, із врахуванням періоду проходження ним строкової служби санітарним інструктором в медичному пункті військової частини № 73916 з 14 липня 1988 року по 23 квітня 1990 року, має більше 25 років пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за вислугою років.
Крім того, суд першої інстанції вказує на те, що в статті 318 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зазначені поняття та обов`язки чергового фельдшера, з якого вбачається, що поняття чергового фельдшера прирівняно до санітарного інструктора.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що період проходження військової служби враховується до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, в закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України на посадах лікарів та середнього медичного персоналу, тобто на посадах, які передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію на вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 та на посадах, які передбачені номенклатурою спеціальностей середніх медичних працівників.
Апелянт стверджує, що оскільки посада санітарного інструктора не передбачена в переліку посад середнього медперсоналу, тому немає законних підстав для врахування до спеціального стажу роботи періоду строкової військової служби на цій посаді.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:
Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 14 липня 1988 року по 23 квітня 1990 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах України на посаді санітарного інструктора медичного пункту військової частини. До призову на військову службу позивач працював на посаді медичної сестри Коломийської інфекційної лікарні. Вказане підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 , довідкою Коломийського об`єднаного міського військового комісаріату Івано-Франківської області від 16.04.2013 року №4/203.
Управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області листом від 22.12.2014 №17272/03.3 на звернення ОСОБА_1 щодо визначення права на пенсію за вислугою років відповідно до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» останнього повідомлено, що відповідно до записів наданої ним трудової книжки та додаткових документів його спеціальний стаж роботи становить 24 роки 6 місяців. Крім того зазначено, що оскільки посада санітарного інструктора не передбачена в переліку посад середнього медперсоналу Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію на вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, тому немає законних підстав для врахування до спеціального стажу роботи періоду строкової військової служби на цій посаді.
Пунктом «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Як слідує з матеріалів справи, відповідач не заперечував, що при врахуванні строкової військової служби спеціальний стаж роботи позивача в закладах охорони здоров`я становить понад 25 років. Проте, на його думку, відсутні підстави для зарахування строку військової служби.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаний із захистом вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Відповідно до частини 4 цієї ж статті, одним з видів військової служби є строкова військова служба.
Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до наказу Міністерства оборони України №162 від 20.05.2004 року робота у медичному пункті військової частини є роботою у закладі охорони здоров`я збройних сил України.
Згідно з Переліком закладів спеціальних установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Відповідно до вказаного Переліку правом на пенсію за вислугу років користуються окремі працівники охорони здоров`я, а саме: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Враховуючи, що на день призову позивач працював медичною сестрою та під час проходження військової служби у період з 14 липня 1988 року по 23 квітня 1990 року перебував на посаді санітарний інструктор медична сестра, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про зарахування вказаного періоду служби у військовій частині НОМЕР_1 в медичному пункті до спеціального стажу.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, судом першої інстанції не вирішено позовну вимогу ОСОБА_1 щодо призначення йому пенсії за вислугу років.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Частиною 1 ст. 45 зазначеного закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2014 року звернувся до управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області із письмовою заявою, трудовою книжкою, та додатковими документами про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років відповідно до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що на момент звернення позивача до управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області він мав необхідну кількість спеціального стажу, передбаченого п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», для призначення пенсії за вислугою років з 17.12.2014 року.

Відповідно до ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, 198, п. 2. ч.1 ст. 201, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.
Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2015 року у справі №346/6942/14-а змінити.
Зобов`язати управління Пенсійного Фонду України в м. Коломиї та Коломийському районі Івано-Франківської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до п.«е» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17 грудня 2014 року.
В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник