Справа № 3046/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2010 р. Справа № 2а-866/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Мірошниченка М.В. Панченко О.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

26.10.2009 р. позивач звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльності відповідача, зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоотриману з 01.01.2006 р. пенсію, підвищену на 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням індексу інфляції, зобовязання відповідача в подальшому виплачувати підвищення до пенсії в належному розмірі. Просила поновити строк звернення з позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2006-2007 роках відповідач не нараховував підвищення до пенсії як дитині війни, з 2008 року виплачував підвищення до пенсії не в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2006-2007 роках був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». З 2008 року позивачу виплачується підвищення до пенсії з урахуванням вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Постановою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04.12.2009 р. позовні вимоги задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у період з 26.10.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 04.12.2009 р.; зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію за віком за період з 26.10.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 04.12.2009 р., розраховану відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час її виплати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У скарзі апелянт посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно із цим законом. . Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності до Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік, Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у пенсійному посвідченні (а.с. 7).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 р. визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007 р. ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007 р. відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пп. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було викладено у наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями СРСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної Війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008 р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470,00 грн., то відповідач із січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу у розмірі 47,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу з 26.10.2008 р. по 31.12.2008 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До набрання законної сили рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період 01.01.2007 р. по 08.07.2007 р. та з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р. відсутні, оскільки зазначені рішення не мають зворотної дії.

Позов про перерахунок підвищення до пенсії за 2007-2008 роки заявлено лише 26.10.2009 р., тобто з порушенням річного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції, чинній на день подання позову. Докази поважності порушення строку у матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про перерахунок підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 25.10.2008 р.

Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 01.01.2009 р. по 04.12.2009 р.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вихідним критерієм розрахунку підвищення до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком. Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Положення ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, не може бути перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення на підставі ч. 1 ст. 263 КАС України. Крім того, обовязок нарахування та виплати пенсії згідно з законом є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, відповідача у справі обґрунтовано зобовязано судом першої інстанції провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 26.10.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 04.12.2009 р., однак помилково зазначено в резолютивній частині постанови, що нарахуванню і виплаті підлягає пенсія за віком, а не підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення .

За таких обставин постанову слід змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини постанови в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, . п. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області частково задовольнити.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2009 року змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 26 жовтня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 04 грудня 2009 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 р. №2195-ІV з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період жовтня-грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 04 грудня 2009 року, з урахуванням фактично отриманих сум у ці періоди».

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.М. Панченко