Справа № 803/845/15-а
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 803/845/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Брудовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», позивач) звернулося в суд з позовом про скасування рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцьк ОДПІ ГУ ДФС, відповідач) від 4 лютого 2015 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в сумі 18 056 грн. 03 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням від 4 лютого 2015 року № до позивача застосовані штрафні санкції та нарахована пеня на загальну суму 18 056 грн. 03 коп. за період з 23 вересня 2014 року по 26 грудня 2014 року.

Позивач вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки воно винесене щодо філії, яка не є юридичною особою, єдиний соціальний внесок (далі - ЄСВ) правомірно сплачувався одночасно із виплатою заробітної плати працівникам філії, крім того, вказує про винесення податковим органом двох рішень за один і той самий період та про несвоєчасне його надіслання. Просить рішення Луцької ОДПІ ГУ ДФС від 4 лютого 2015 року № скасувати.

В судове засідання 4 червня 2015 року позивач не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу Волинського окружного адміністративного суду.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 22 травня 2015 року № 3852/10/03-18-10-07 позовні вимоги ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не визнав, вважає, що оскаржуване рішення є правомірним, винесеним відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначив, що вимоги позивача ґрунтуються лише на формальних міркуваннях, які є необґрунтованими, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач в судове засідання представника не направив, проте 4 червня 2015 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до Положення про філію «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», затвердженого наказом ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 7 вересня 2005 року №127 (далі - Положення), філія «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» є відособленим підрозділом ДП «Волинський облавтодор», не є юридичною особою; діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення; має окремий баланс, розрахунковий рахунок у банку, печатку та штампи зі своїм найменуванням.

Філія самостійно здійснює господарську діяльність відповідно до завдань, встановлених ДП «Волинський облавтодор»; здійснює бухгалтерський і податковий облік, несе відповідальність за його вірогідність відповідно до встановленого чинним законодавством порядку; здійснює оплату праці своїх працівників і надання їм трудових і соціальних пільг; розрахунки філії, включаючи виплату заробітної плати, проводяться бухгалтерією філії. Контроль за діяльністю філії здійснюється шляхом надання ДП «Волинський облавтодор» статистичної звітності і податкових декларацій. Забезпечення діяльності філії здійснюється начальником за рахунок коштів, переданих філії ДП «Волинський облавтодор» як оборотні кошти, отримані філією за результатами господарської діяльності; відповідальність за організацію бухгалтерського і податкового обліку покладається на головного бухгалтера філії.

Начальник філії несе відповідальність за своєчасність розрахунків з бюджетними і позабюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам філії, за результати господарської діяльності філії.

Судом встановлено, що рішенням в.о. начальника Луцької ОДПІ ГУ ДФС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 4 лютого 2015 року № , на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», до філії «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» застосовано штраф в сумі 10 621 грн. 75 коп. та нарахована пеня у розмірі 7 434 грн. 28 коп. за період з 23 вересня 2014 року до 26 грудня 2014 року.

Як вбачається з довідки про перерахування коштів на виплату заробітної плати та сплати податків, пов'язаних з виплатою зарплати по філії з 1 серпня 2014 року по 30 квітня 2015 року, позивачем несвоєчасно сплачено єдиний внесок, що тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі рішення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3-1 частини першої статті 1 Закону №2464-VI органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Таким чином, виходячи із Положення про філію «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», статті 4 Закону №2464-VI філія є платником єдиного внеску за загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Частиною п'ятою статті 7 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до абзацу першого частини восьмої, частини дванадцятої статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, філії підприємств є платниками ЄСВ та зобов'язані сплачувати ЄСВ, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, незалежно від фінансового стану.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про те, що філією правомірно сплачувався ЄСВ одночасно із виплатою заробітної плати відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI з огляду на таке.

Згідно із абзацом другим частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй.

Аналізуючи норми частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI, слід дійти висновку про обов'язок платників сплачувати ЄСВ щомісяця до 20 числа, а при виплаті заробітної плати ЄСВ сплачується як авансовий платіж або ж не сплачується в разі його сплати у визначений Законом №2464-VI строк.

Згідно із пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини десятої статті 25 вказаного Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог Закону №2464-VI платником ЄСВ є також і філія, тому податковий орган вправі застосовувати до відокремлених підрозділів юридичної особи штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ, з огляду на що твердження позивача про неправомірне винесення оскаржуваного рішення щодо філії не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Судом встановлено, що філією «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» не було своєчасно сплачено (перераховано) єдиний внесок в строк до 20 жовтня 2014 року за період з 23 вересня 2014 року по 26 грудня 2014 року. Факт несвоєчасної сплати ЄСВ не заперечується позивачем та підтверджується довідкою від 05 травня 2015 року №668.

Таким чином, за несвоєчасну сплату ЄСВ Луцька ОДПІ ГУ ДФС правомірно прийняла рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 4 лютого 2015 року № , яким до філії «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» застосовані штрафні санкції в сумі 10 621 грн. 75 коп. та нарахована пеня в сумі 7 434 грн. 28 коп.

Водночас суд не бере до уваги твердження позивача про те, що відповідач двічі застосував до нього штрафні санкції за один і той же період з таких підстав.

Як встановлено судом, крім оскаржуваного позивачем рішення №, Луцькою ОДПІ ГУ ДФС 4 лютого 2015 року було винесено рішення №, яким до філії «Луцька дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Волинський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» застосовано штрафні санкції в розмірі 9 362 грн. 49 коп. та нараховано пеню в сумі 6 272 грн. 87 коп. за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 21 жовтня 2014 року до 26 грудня 2014 року. Тобто, зазначеним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ у жовтні 2014 року.

Оскільки штрафні санкції підлягають застосуванню до платника за кожну несплату (несвоєчасну сплату) ЄСВ, тому посилання позивача на подвійне притягнення його до відповідальності не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що податковий орган порушив терміни надсилання оскаржуваного рішення, яке винесене 4 лютого 2015 року, а отримано лише 22 квітня 2015 року, однак таке порушення не впливає на правильність застосування до позивача штрафних санкцій на несвоєчасну сплату ЄСВ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення від 4 лютого 2015 року № про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є законним, при його прийнятті відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування, з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За правилами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 128, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Волинський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Рівненська, будинок 52, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 639 (одна тисяча шістсот тридцять дев'ять) грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 9 червня 2015 року.