Справа № 8265/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2010 р. справа № 2а-769/09/0811

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області

на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про зобовязання вчинити дії по перерахуванню щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и л а:

19 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, в якому просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року (а.с.3-7). Відповідно до заяви, позивач просив розглянути справу за його відсутності, свої вимоги щодо виплат підтримав у повному обсязі(а.с.15).

Відповідач проти позову заперечував. Наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у звязку з пропущенням ним строків звернення до суду (а.с.16-17).

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії, як дитині війни за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з відрахуванням отриманих сум підвищення у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.08.2009 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2009 року, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог повністю. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилались на неможливість застосування до даних правовідносин положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наполягали на застосуванні положень ч.1 ст.100 КАС України.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії ААА №1008456 з відповідною відміткою в ньому (а.с.9).

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік про зупинення дії ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Частиною 3 статті 62 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно: 410.06 гривні та 415.11 гривні. Посилання в ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняна те, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімального розміру пенсії за віком.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсії позивача з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 22 травня 2008 року, оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії дітям війни, були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області повинно було провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивача згідно вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 22 травня 2008 року, та сплатити на його користь заборгованість з цих виплат, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, здійснено не було.

В той же час, вирішуючи клопотання відповідача про застосування положень ч.1 ст.100 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав з 09 липня 2007 року в силу приписів ч.2 ст.100 КАС України, оскільки під час розгляду справи судом встановлений факт протиправності дій відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду.

Так, відповідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав ( наприклад, справа Стаббігс та інш. Проти Великобританіїрішення від 22.10.1996р., Девеер проти Бельгіїрішення від 27.02.1980р.).

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2007, 2008 роки подано до суду 19 жовтня 2009 року, тобто з пропуском встановлено строку звернення до суду.

Представник відповідача, подав до суду заперечення на адміністративний позов в яких наполягав на відмові у задоволенні позову, в тому числі, і з підстав пропуску позивачем річного строку звернення до суду (а.с.16-17).

Вказані доводи представника відповідача залишені судом першої інстанції поза увагою.

В обґрунтування причин пропуску строку позивач зазначав, що про порушення своїх прав він дізнався після висвітлення подій в засобах масової інформації, а саме із газет «Товарищ»№ 146 (1174) і «Зеркало Запорожья»№50 (404), у звязку з чим не мав можливості звернутися до суду у визначені законом строки.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, суд може визнати причину пропущення строку звернення до суду поважними. Проте, обґрунтованих причин поважності пропуску строку звернення до суду з позовом про захист порушених прав, позивач не надав.

Колегія суддів вважає, що будь-які обєктивні чи субєктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду, у визначені законом строки, з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси. Виплати підвищення до пенсії є щомісячними, а відтак позивач знав розмір цих виплат і в разі незгоди мав право звернутися до суду. Право на звернення до суду не залежить від прийняття рішень Конституційним судом.

За таких обставин, суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги за 2007 рік, 2008 рік, порушив вимоги процесуального законодавства, не застосувавши встановлений річний строк звернення з позовом до суду, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням часу звернення позивача з позовом до суду (19 жовтня 2009 року) та враховуючи те, що відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем пропущено строк для звернення до суду, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 19 жовтня 2008 року - скасувати та прийняти нову постанови про відмову у задоволені позовних вимог в цій частині з підстав пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни за 2009 рік. Адже, відповідно до вимог ст. 54 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 ріквід 26.12.2008 встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, визначається у розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто, цей розмір складає 498 грн.

Відповідач у 2009 році не нараховував та не виплачував позивачу підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірах, що передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а тому дії відповідача за вказаний період також слід визнати протиправними.

Пенсія позивачу призначена довічно, зміни до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни після 22 травня 2008 року не вносились, що свідчить про право позивача на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і в подальшому.

Відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»N 2154-VI від 27.04.2010 встановлено, що у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1 липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні, з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 19 жовтня 2008 року та в подальшому, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2009 року в частині задоволених позовних вимог, а саме в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 надбавку до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з відрахуванням отриманих сум підвищення у період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.08.2009 року скасувати та прийняти нову постанову в цій частині.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 19 жовтня 2008 року та в подальшому, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, за мінусом раніше отриманих сум за цей період.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області провести перерахунок та виплатити недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та з 22 травня 2008 року по 19 жовтня 2008 року - відмовити, у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В решті постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_2