Справа № 13705/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2010 р. справа № 2а-290/09-04

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Дадим Ю.М.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 квітня 2009 року по справі № 2а-85/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська, про стягнення неодержаної суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати дії відповідача неправомірними в частині нарахування і виплати держаної допомоги на дитини до трьох років щомісячно в розмірі, який дорівнює різниці між 50% прожиткового мінімуму встановленого для працюючих и середньомісячним та сукупним доходом родини на одну особу за попередні 6 місяців, всього за 12 місяців в розмірі 1590,00 грн., зобов`язати відповідача зробити перерахунок нарахованої та виплаченої допомоги на дитину до 3-х років за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року, стягнути з відповідача кошти за 12 місяців в розмірі 3893,00 грн..

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15 квітня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії відповідача по сплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у розмірі меншому за встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини до шести років неправомірними, зобов`язано відповідача призначити, донарахувати та виплатити позивачу недоотримануу період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років на час її виплати у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року включно. В задоволені решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмиз урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не просить поновити строк звернення до суду, а відповідач просив застосувати наслідки такого пропуску. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідку пропуску строку, відмовивши в задоволені позовних вимог.

Проте, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначив, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки позивачка зверталась до УПСЗН з проханням надати довідку про розмір допомоги яку вона отримує.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки дана причина пропуску строку звернення до суду не може бути визнана поважною. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог за період 09.07.2007 року по 30.11.2007 року.

Статтею 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду в грудні 2008 року, то його вимоги підлягають задоволенню з грудня 2007 року з наступного розрахунку: грудень: 470 110,88 =359,12.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15 квітня 2009 року скасувати в частині задоволених вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська по не нарахуванню і не виплаті ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року, включно в розмірі 359,12 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: В.Ю. Поплавський

ОСОБА_3