Справа № 8938/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2010 р. справа № 2а-98/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, в якому просила суд визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації виплатити на її користь заборгованість з виплат по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму до досягнення дитиною трирічного віку, стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації на її користь заборгованість з вказаних виплат за 2007 рік в сумі 2145,12 грн., а також судові витрати в сумі 21,45 грн. і 50,00 грн., витрачених на надання правової допомоги. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнанні неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області по ненарахуванню та виплаті ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 недоплачену державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, у розмірі 2046,74 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Посилалися на те, що рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, п.14 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.5).

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, проте, незважаючи на втрату чинності цими статтями, відповідач здійснював нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, в порядку та у розмірах, встановлених п.14 ст. 71 та абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані з 09.07.2007 року неконституційними, колегія суддів вважає, що такі дії відповідача з липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, дійсно є протиправними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачці була призначена та виплачувалась вказана допомога у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що після 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно визначив спосіб поновлення порушених прав позивачки.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини та враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. відповідачем не призначалась та не нараховувалась, що суду не надано доказів того, що на рахунки відповідача станом на час розгляду справи у суді були перераховані бюджетні кошти для виплати вказаної допомоги позивачці саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, у відповідності до положень ст. 162 КАС України, суд повинен був зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період, а не вирішувати питання щодо стягнення вказаних сум з відповідача, оскільки відповідачу вони для виплати саме позивачці не надходили.

Посилання апелянта на неможливість виконання рішення Конституційного суду України 09.07.2007 року визнається колегією суддів безпідставним, оскільки практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків ( справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005р.).

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.1ч.1 ст.201, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області - задовольнити частково.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 суми недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, в сумі 2046 (дві тисячі сорок шість) грн. 74 коп. змінити, зобовязавши Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

В іншій частині постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 05 травня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_3