Справа № 20291/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2010 р. справа № 2а-4892/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Нагорної Л.М. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У березні 2008 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суд з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, в якому, просив визнати незаконними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в реєстрації за ним права власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській в м. Дніпропетровську на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2008 року. Зобовязати відповідача зареєструвати за позивачем право власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську на підставі рішення Індустріального районного осуду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2008 р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2009 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено з посиланням на те,що ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2009 року про виправлення описки в рішенні цього ж суду від 26 серпня 2008 року на момент звернення позивача до відповідача із замовленням про реєстрацію права власності ще не існувала.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити його вимоги в повному обсязі. В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що відмова реєстратора в реєстрації права власності ґрунтувалася на тому, що договір купівлі-продажу було укладено без попереднього проведення технічної інвентаризації нерухомого майна,а також відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягну реєстру прав власності на нерухоме майно, що унеможливлює взагалі реєстрацію права власності..

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2009 року про виправлення описки встановлено, що в резолютивній частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2008 р. яким було визнано право власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську за позивачем були допущені описки, а саме: не вказано житлову площу квартири № 2 в житловому будинку літ. А-1, площі прибудов літ. А-1, а-1 вказані по зовнішнім обмірам, та також помилково зазначені дата, місяць і рік договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року (а.с.7) за позивачем було визнано право власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську.

З метою реєстрації права власності ОСОБА_1 звернувся до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»із заявою про реєстрацію за ним права власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську.

Листом від 01.10.2008 року Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»позивачу було запропоновано звернутися до виконкому Індустріального районної у місті Дніпропетровську ради для введення в експлуатацію прибудов літ. А,-1,а-1.

Рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 28.11.2008 р. № 791 було затверджено акт Державної комісії від 14.11.2008 про прийняття в експлуатації житлової прибудови А,-1 кв. № 2 житлового будинку А-1 (приміщення поз. 2-2; 2-5), житловою площею 9,1 м.кв., загальною площею 18,6 м.кв., прибудови а-1 (приміщення поз. 2-1) площею 7,4 та гаража В площею 21,3 м.кв. які належать гр. ОСОБА_1 та розташовані у домоволодінні по вул. Новосибірській, 11. Вважати квартиру № 2 житлового будинку А-1 по вул.. Новосибірській, 11 3-х кімнатною, житловою площею 26,7 м.кв., загальною площею 43, 6 м.кв. КП «ДМБТІ»оформити та зареєструвати право власності з видачею свідоцтва гр. ОСОБА_1 на 1/6 частину домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській, яка складається з квартири № 2 житлового будинку А-1 та господарчих споруд: гаражу В, душу З, вбиральні К згідно з заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2008 р. та п.1,2 цього рішення.

Вдруге рішенням реєстратора від 23.01.2009 року позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності з посланням на те, що договір купівлі-продажу було укладено без попереднього проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, а також відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягну реєстру прав власності на нерухоме майно, крім того в рішенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2008 р. не вказано житлової площі літ. А-1, площі прибудови літ А,-1, А,,-1, а-1, а,-1, крім того в описовій частині рішення зазначено, що позивач звернувся до суду про визнання права власності на ? ч. домоволодіння № 11, а в резолютивній частині визначається 1/6 та не надано ухвалу про виправлення описки в рішенні Ленінського суду.

Ухвало Індустріального районного суду від 14.07.2009 р. виправлено описки в рішенні Індустріального районного суду від 26.08.2008 р., а ухвалою від 23.07.2010 р. було виправлено описку в попередній ухвалі.

В той же час в рішенні реєстратора від 23 січня 2009 року міститься ряд вимог, які не могли бути виконанні позивачем, оскільки рішення про визнання права власності виносилося Індустріальним районним судом, а не Ленінським як зазначено у спірному рішенні реєстратора, крім того прибудови А,,-1, а,-1,про які вказує реєстратор взагалі не визначались у рішенні Індустріального районного суду, а також про право власності на ? частину домоволодіння № 11 в описовій частині рішення Індустріального районного суду взагалі не йдеться. Також в рішенні суду зазначена жила площа літ А-1 - 26,7 м.кв.

Таким чином, вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи, а відтак , не правильно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносинах, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Дана вимога щодо обовязкового введення в експлуатацію нерухомого майна закріплена також в ч. 2 ст. 331 ЦК України.

Судом першої інстанції не враховано, що, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

За Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, одним із правовстановлювальних документів, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності, є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Таким чином рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.08.2009 року про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську, ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2009 року та від 23.07.2010 про виправлення описок в зазначеному рішенні відноситься до правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності.

Вказане рішення суду не було оскаржене, його не визнано недійсним в установленому законом порядку, а відтак, рішення має юридичну силу і є підставою для реєстрації права власності.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, отже цим Законом на КП ДМБТІ, покладено функцію по прийняттю рішень щодо реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна та відповідно відмови в реєстрації.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що посилання представника апелянта на те, що оскільки ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV не містить ніяких обмежень щодо реєстрації права власності на підставі рішення суду, що набрало законної сили, заслуговує на увагу, а тому є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про реєстрацію права власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську протиправними.

Зобовязати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 домоволодіння № 11 по вул. Новосибірській у м. Дніпропетровську на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2008 року та ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2009 року та від 23 липня 2010 року.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 02.08.2010 р.

Головуючий: Д.В.Чепурнов

Судді: Л.М.Нагорна

ОСОБА_3