Справа № 219/617/2014-а
Суддя: Решетняк І. В.
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/617/2014-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. Артемівськ Донецької області

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Решетняка І.В., розглянувши в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Артемівську Донецької області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця та зобов`язання відновити виконавче провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного Управління юстиції (далі по тексту - відповідач), третя особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, про визнання незаконною та скасування постанови головного державного виконавця ВДВС Артемівського МРУЮ Сидоренко О.В. від 17.01.2014 року по виконавчому провадженню ВП № 41460008, зобов'язання відновити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 25.03.2013 року на підставі постанови Артемівського міськрайонного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-9222/11, згідно з якою на УПФУ у м. Артемівську Донецької області покладено обов'язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини війни, за період з 28.12.2010 року по 22.07.2011 року включно, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично здійснених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем незаконно не виконується рішення суду про стягнення на користь позивача з Управління Пенсійного фонду України у м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області нарахованої, але не сплаченої суми в розмірі 941 грн. 14 коп.

У письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач вказав, що примусове виконання постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області, за якою видано виконавчий лист № 2-а-9222-2011р. від 25.03.2013 року, у відповідності з вимогами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повинно здійснюватися Державною казначейською службою України. Тому відповідач вважає, що він як суб'єкт владних повноважень у спорі, що розглядається, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що їх передбачено чинним законодавством, не порушуючи прав та законних інтересів позивача.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Законом.

Ухвалою від 31.03.2014 року закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження у зв`язку з подачею особами, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх відсутністю за правилами письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2011 року (а.с.4-6) Управління Пенсійного Фонду України в м. Артемівську Донецької області зобов'язано здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як особі, що має статус дитини війни, за період з 28.12.2010 року по 22.07.2011 року включно, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла в цей період, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично здійснених виплат. На підставі вказаної постанови 25.03.2013 року позивачу видано виконавчий лист № 2-а-9222-2011р. (а.с.7-8) та за її заявою ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2013 року (а.с.9-10) їй поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання зазначеного виконавчого листа.

16.05.2013 року виконавчий лист № 2-а-9222-2011р. надійшов на примусове виконання до ВДВС Артемівського міськрайонного МУЮ, на підставі чого в той же день було відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2013 року (а.с.11-12) задоволено заяву державного виконавця та змінено спосіб виконання рішення суду по адміністративній справі № 2-а-9222-2011 шляхом стягнення нарахованої, але не сплаченої суми в розмірі 941,14 грн. з Управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області на користь ОСОБА_1.

07.10.2013 року державним виконавцем на підставі положень п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу разом з відповідною постановою державного виконавця та з роз`ясненням відповідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», які обумовили прийняття відповідачем даного рішення.

17.01.2014 року відповідачем прийнята спірна постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-9222-2011, виданого 17.08.2011 року, на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з подачею стягувачем заяви про примусове виконання 13.01.2014 року.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

За вказаною постановою державного виконавця від 17.01.2014 року необхідність відмови у відкритті виконавчого провадження обумовлена дією Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

За даними обставинами виникнення спору слід визнати, що предметом спору між позивачем та відповідачем є правильність застосування до спірних відносин сторін справи положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», в ст.2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган.

В ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлені особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу, за якими виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» цей Закон набирає чинності з 1 січня 2013 року. Виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Аналіз зазначених норм Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» дозволяє стверджувати, що законодавець України встановив 6-місячний строк після набрання цим Законом чинності, на протязі якого зберігався попередній порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з державних органів органами державної виконавчої служби за умови, що вказані судові рішення були постановлені до набрання чинності цим Законом. Після спливу даного 6-місячного строку, тобто після 01.07.2013 року, рішення судів про стягнення коштів з державних органів, які були постановлені до 01.01.2013 року, повинні виконуватися у порядку, передбаченому ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», тобто органами Казначейства України.

У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги встановлені судом обставини та відповідні ним спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що рішення відповідача, пов`язані як з відмовою у примусовому виконанні судового рішення про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, так і поверненням виконавчого листа за цим судовим рішенням, є такими, що відповідають законодавству України, оскільки на час ухвалення даних рішень відповідача існував інший законодавчо встановлений порядок виконання зазначених судових рішень.

Керуючись вимогами ст.ст.69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця та зобов`язання відновити виконавче провадження - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя І.В.Решетняк