Справа № 21000/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2010 р.справа № 2а-561/10/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Католікяна М.О.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Ганноченку А.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Прокурора міста Кіровограда на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Прокурора міста Кіровограда до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, третя особа ОСОБА_1 «БіКОР»у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання незаконним та скасування акту,

у с т а н о в и л а:

19 лютого 2010 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання незаконним та скасування акту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ним було проведено перевірку законності видачі відповідачем ОСОБА_1 «БіКОР»у формі господарського ТОВ містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 2725 від 24.06.2009 р. на будівництво адміністративно-побутової будівлі на земельній ділянці площею 0,84 га по вул. Героїв Сталінграда, 22А в м. Кіровоград. Правила забудови території міста Кіровоградською міською радою не затверджено, тому умови видано з порушенням Закону України «Про планування і забудову територій». За результатами проведеної перевірки позивачем було внесено протест, який згодом відхилено. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконним та скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 2725 від 24.06.2009 р. (а.с.а.с. 2 4).

23 лютого 2010 року суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду своєю ухвалою залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1 «БіКОР»у формі господарського ТОВ (а.с. 1).

08 квітня 2010 року ухвалою суду до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Кіровоградську міську раду (а.с. 31).

03 червня 2010 року судом було ухвалено постанову, якою у задоволенні позову було відмовлено. Постанова суду вмотивована тим, що правила забудови м. Кіровограда дійсно не затверджено через брак бюджетних коштів. Водночас містобудівні умови і обмеження не є актом індивідуальної дії, оскільки є складовою містобудівного обґрунтування, яке після проведення експертизи підлягає затвердженню органом місцевого самоврядування (а.с.а.с. 88 93).

29 червня 2010 року позивач, не погодившись з ухваленою постановою, звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі позивач зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки відповідно до закону є актом ненормативного характеру, який може бути предметом оскарження у суді. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з апеляційною скаргою, якою він просив постанову суду першої інстанції скасувати та задовольнити заявлений позов (а.с.а.с. 100 102).

У судовому засіданні представник Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Представники співвідповідача, третьої особи у судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про поштове відправлення. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що 24.06.2009 р. відповідач видав ОСОБА_1 «БіКОР»у формі господарського ТОВ містобудівні умови та обмеження № 2725 на будівництво адміністративно-побутової будівлі на земельній ділянці площею 0,84 га по вул. Героїв Сталінграда, 22А в м. Кіровоград (а.с.а.с. 5, 6).

26 січня 2010 року позивачем було внесено протест № 257, яким він вимагав у відповідача скасувати містобудівні умови та обмеження № 2725 від 24.06.2009 р. (а.с.а.с. 12, 13).

04 лютого 2010 року висновком відповідача № 420 у задоволенні принесеного позивачем протесту було відмовлено (а.с.а.с. 48 50).

Приведені вище спірні правовідносини регулюються Законом України від 20.04.2000 р. № 1699-ІІІ «Про планування і забудову територій», Положенням про управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, затвердженим рішенням Кіровоградської міської ради від 22.04.2009 р. № 1917.

В силу частини 2 статті 23 Закону № 1699-ІІІ розміщення об'єктів містобудування на території населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки згідно із затвердженою містобудівною документацією, регіональними або місцевими правилами забудови.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону № 1699-ІІІ у разі відсутності правил забудови містобудівні умови і обмеження забудови земельних ділянок встановлюються рішенням відповідного органу місцевого самоврядування на підставі містобудівного обґрунтування, яке підлягає громадському обговоренню.

Згідно з пунктом 3.4 Положення про управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради до основних функцій управління віднесено надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, і не заперечувалося сторонами, що Правила забудови м. Кіровограда на час виникнення спірних відносин не було затверджено через брак коштів у місцевому бюджеті, тому за статтею 23 Закону № 1699-ІІІ надання містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок було віднесено до функцій Кіровоградської міської ради.

У відповідності з частиною 6 статті 24 Закону № 1699-ІІІ у разі відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови земельної ділянки за межами населеного пункту відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику згоду на розроблення містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта.

За змістом статті 1 Закону № 1699-ІІІ містобудівне обґрунтування це вид містобудівної документації, у якому відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації визначаються містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки (об'єкта будівництва), обов'язкові для врахування при відведенні земельної ділянки та/або проектуванні цього об'єкта.

В силу закону правовий акт індивідуальної дії це прийнятий суб'єктом владних повноважень у межах компетенції і за встановленою процедурою офіційний письмовий документ у формі рішення, що має персональний характер (стосується прав та інтересів конкретної особи), вичерпується одноразовим застосуванням.

Таким чином, ураховуючи правової зміст приведеного поняття, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що містобудівні умови і обмеження не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки є складовою частиною містобудівного обґрунтування, яке після експертизи та громадського обговорення підлягає затвердженню органом місцевого самоврядування.

При цьому саме відповідне (остаточне) рішення органу місцевого самоврядування про затвердження містобудівного обґрунтування, ухвалене відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», і може бути оскаржено в судовому порядку.

Зясувавши у достатньо повному обсязі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з питань застосування норм матеріального права.

Таким чином, перевіривши справу у повному обсязі, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та безпідставність приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Прокурора міста Кіровограда залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 червня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Прокурора міста Кіровограда до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, Кіровоградської міської ради, третя особа ОСОБА_1 «БіКОР» у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання незаконним та скасування акту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її виготовлення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 09 листопада 2010 року.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко