Справа № 823/63/15
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року справа № 823/63/15

м. Черкаси

10 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламара П.Г.,

при секретарі Овсієнку О.І.,

за участю представника позивача Передрія А.С. - за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 - особисто, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Черкаського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Черкаський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 10255 грн. 77 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебував на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості. 02.07.2014 відповідачу надано статус безробітного, відповідно до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI, ст.22, п.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі - Закон №1533).

В період перебування на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості відповідачу виплачено кошти, як допомога по безробіттю в розмірі 10255грн.77коп. Згідно з наказом № 789 від 20.11.2014 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 10255,77 грн.» відповідач зобов'язаний сплатити заборгованість виплачену за період з 24.07.2014 по 21.10.2014. Відповідачем кошти в добровільному порядку не сплачені, а тому позивач просить стягнути заборгованість у судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував повністю з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

ОСОБА_2 звернувся до Черкаського міського центру зайнятості і за його заявою від 02.07.2014 йому надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення", ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як застрахованій особі.

У відповідності до п.2 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Мінпраці України, ДПА України від 12.02.2009 № 60/62, зареєстрованого в Мінюсті від 12.03.2009 за №232/16248 та п.26 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою КМУ України від 26.09.2001 № 1266 уповноваженими особами відповідача проведено перевірку достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків.

За результатами проведеного розслідування складений акт від 20.11.2014 №147, яким встановлено, що відповідач, перебуваючи на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості з 02.07.2014, не повідомив про наявність свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з 15.02.2005.

Наказом від 20.11.2014 № 789 «Про повернення коштів, виплачених як допомогу по безробіттю в сумі 10255, 77 грн.» відповідача зобов'язано повернути кошти, виплачені як допомогу по безробіттю, в сумі 10255 грн. 77 коп.

Відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплатив, а тому позивач вирішив звернутись до суду для стягнення даної заборгованості.

Згідно з Законом №1533-ІІІ джерела коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття формуються із страхових внесків страхувальників. Фонд є цільовим централізованим страховим органом та створюється для збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та ч.2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

До зайнятого населення належать та не можуть бути безробітними і отримувати допомогу по безробіттю громадяни, які не мають постійного або тимчасового заробітку, не є членами особистого селянського господарства, не є фермером або членом сім'ї фермера, що бере участь у виробництві, не зареєстрований як фізична особи-підприємець, не належать до громадян, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до пп.8 п.1 ст.31 Закону №1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Зокрема, застраховані особи зобов'язані у повному обсязі повідомляти про обставини, що спричиняють зміни розміру матеріального забезпечення та порядку його надання. Сума вартості матеріального забезпечення та соціальних послуг, наданих застрахованій особі внаслідок зловживання або невиконання нею своїх обов'язків, стягується з цієї особи в судовому порядку (п. 6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Мінпраці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307).

Відповідно до п. 5.5. Порядку № 307 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Також, судом встановлено, що відповідач оскаржив до Черкаського окружного адміністративного суду наказ від 20.11.2014 № 789.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 залишена без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Дослідивши та проаналізувавши обставини справи та надані суду докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), кошти виплачені як допомога по безробіттю в сумі 10255 (десять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) грн. 77 коп. на користь Черкаського міського центру (18005, м. Черкаси, вул. Гоголя, 330, ).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст постанови виготовлений 05 червня 2015.