Справа № 826/6733/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/6733/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товарситва з обмеженою відповідальністю "Аптека низьких цін ТМ"
до Голови Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України Толчина С.М.
про визнання протиправною та скасування вимоги
Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Голови Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України Толчина С.М. (далі - відповідач) з вимогами про визнання протиправною та скасування вимогу №26-02/2719 від 04.08.2014 про надання інформації.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем всупереч чинному законодавству винесено оскаржувану вимогу про надання інформації. Поряд з цим, розгляд заяви ОСОБА_2 (заявника) було зупинено, а відтак, у відповідача не було законних підстав та права для надсилання вимоги.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового розгляду справи, направивши суду письмові заперечення.

В судовому засіданні з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, до відповідача надійшла заява громадянина ОСОБА_2 про недобросовісну конкуренцію Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» у вигляді поширення інформації, що вводить в оману споживачів.

В подальшому, відповідачем надіслано позивачу вимогу №26-02/1633 від 19.05.2014, за наслідком розгляду якої Товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» листом від 10.06.2014 №91 подало інформацію та копії документів в неповному обсязі.

Розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 23.06.2014 № 103/02-рп/к було розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ТОВ «Аптека низьких цін ТМ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді подання інформації в неповному обсязі територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Поряд з цим, розпорядженням голови Відділення від 18.06.2014 № 99/02-рп/к розгляд заяви гр. ОСОБА_2 від 03.04.2014 було зупинено до вирішення Відділенням пов'язаного з нею питання. Як зазначив відповідач у своїх поясненнях, необхідність зупинення розгляду заяви була викликана відсутністю необхідної інформації для розгляду заяви, яка може бути надана лише позивачем, а відтак підставою для поновлення розгляду заяви буде отримання інформації та копії документів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ»

З огляду на те, що позивачем на виконання вимоги №26-02/1633 від 19.05.2014 інформацію надано в повному обсязі не було, відповідачем було направлено повторну вимогу від 04.08.2014 №26-02/2719 про надання інформації, оскарження якої є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про антимонопольний комітет України» від 26.11.1993 N 3659-XII (далі - Закон N 3659-XII) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Частиною 3 ст. 6 вказаного закону встановлено, що Антимонопольний комітет України утворює територіальні відділення, а в разі необхідності здійснює їх реорганізацію чи ліквідацію.

В той же час, приписи пункту 5 ст. 17 Закону N 3659-XII регламентують, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має право, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 22 Закону N 3659-XII).

Суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (ч. 1 ст. 22 1 Закону N 3659-XII).

З аналізу вказаного судом вбачається, що вимоги антимонопольних органів є обов'язковими до виконання.

В той же час, окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції (далі - порушення законодавства про захист економічної конкуренції, порушення) органами Антимонопольного комітету України відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та встановлюють порядок перевірки та перегляду рішень органів Комітету в цих справах і діють до прийняття відповідних актів законодавства визначені Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 р. N 5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 р. за N 90/299 (далі - Правила №5).

Так, згідно ч. 3 п. 17 Правил №5 особами, які мають право подавати заяву відповідно до абзацу другого частини першої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або частини першої статті 28 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", є суб'єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та інші фізичні та юридичні особи, які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права. Такі заяви мають відповідати вимогам, викладеним у пункті 18 цих Правил.

Поряд з цим, приписи ч. 1 ст. 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11.01.2011 N 2210-III (далі - Закон N 2210-III) встановлено, зокрема, що органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за заявами суб'єктів господарювання, громадян, об'єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

З системного аналізу зазначених правових норм суд дійшов до висновку, що початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції можливий не тільки за заявою суб'єктів господарювання, а й за заявою покупців, громадян. Вказане в сукупності повною мірою спростовує покликання позивача, про відсутність у відповідача права розпочати розгляд справи за заявою громадянина ОСОБА_2

Окрім того, пунктом 19 Правил №5 встановлено, що заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику. Розгляд заяви може бути зупинено з власної ініціативи відповідного органу Комітету чи голови територіального відділення, чи за заявою особи, що подала заяву, до завершення розгляду органом Комітету, судом пов'язаної з цією заявою іншої справи або до вирішення органом Комітету чи іншим державним органом пов'язаного з нею іншого питання. Про зупинення розгляду заяви та його поновлення приймається розпорядження. Повідомлення про зупинення розгляду заяви та його поновлення надсилається заявнику протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного розпорядження.

Слід зауважити, що згідно ч. 1 ст. 37 Закону N 2210-III у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи. Вказана норма кореспондується з п. 21 Правил №5.

Аналіз вказаного в сукупності дає суду підстави дійти до наступних висновків:

по-перше, розгляд заяви може бути зупинено на підставі:

- ініціативи відповідного органу Комітету чи голови територіального відділення;

- за заявою особи, що подала заяву.

по-друге, зупинення розгляду заяви обумовлюється відсутністю або потребою отримання додаткових документів

по-третє, наявність або відсутність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції встановлюється виключно органами Антимонопольного комітету України, що у випадку наявності останніх має своїм наслідком винесення розпорядження про початок розгляду справи.

Поряд з цим, на думку суду, саме вчинення певних дій органами Антимонопольного комітету України (надсилання вимог, витребування документів) обумовлюють встановлення певних обставин під час розгляду відповідних заяв, тобто наявність та/або відсутність ознак порушення законодавства про захист конкуренції.

З огляду на вказане, покликання позивача на те, що заява громадянина ОСОБА_2 не містила ознак порушення законодавства про захист конкуренції судом не приймається, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека низьких цін ТМ» не є та не може бути суб'єктом встановлення наявності та/або відсутності ознак порушення.

Окрім того, судом відкидаються покликання позивача на те, що відповідач не мав права надсилати вимоги в зв'язку з наявністю розпорядження №99/02-рп/к від 18.06.2014 про зупинення розгляду заяви, враховуючи наступне.

Так, ані законом N 2210-III, ані Правилами №5 не встановлено заборони органам Антимонопольного комітету України направляти вимоги під час зупинення розгляду заяви. В той же час, позивачем не доведено та не надано жодного обґрунтування вказаних тверджень. Останні, на думку суду, ґрунтуються виключно на припущеннях та не містять під собою правого підґрунтя.

Що ж до тверджень позивача відносно фактичного проведення відповідачем «безвиїзної перевірки» за відсутності дозволу Кабінету Міністрів України на її проведення у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», суд зазначає наступне.

Порядок проведення уповноваженими працівниками Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) і його територіальних відділень (далі - відділення) планових і позапланових виїзних перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні господарської діяльності суб'єктами господарювання та при реалізації повноважень органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю (далі - об'єкти перевірки)* щодо суб'єктів господарювання встановлює Положення про порядок проведення перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 25 грудня 2001 р. N 182-р та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2002 р. за N 139/6427 (далі - Положення)

Згідно пункту 8 вказаного положення позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи Комітету, відділення і може проводитися без попереднього письмового повідомлення. Позапланова перевірка проводиться відповідно до наказу Голови Комітету, голови відділення, розпорядження органу Комітету за місцезнаходженням об'єкта перевірки або за місцезнаходженням його відокремленого структурного підрозділу уповноваженими працівниками Комітету, відділення, виходячи з їхніх функціональних повноважень.

В той же час, плановою виїзною перевіркою вважається перевірка об'єктів, яка проводиться за їх місцезнаходженням або за місцезнаходженням їхнього відокремленого структурного підрозділу, у комплексі питань уповноваженими працівниками Комітету, відділення, виходячи з їхніх функціональних повноважень, і передбачена планами роботи (п. 3 Положення).

З системного аналізу вище викладеного судом вбачається, що вимога голови Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України не є в розумінні Положення плановою та/або позаплановою виїзною перевіркою. Остання є виключно методом реалізації повноважень органу Антимонопольного комітету України під час розгляд заяв та спрямована на отримання інформації з метою підтвердження чи спростування покликань заявника про порушення суб'єктом господарювання законодавства про захист конкуренції.

Таким чином, приймаючи до уваги вказане вище в сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цілому.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем в свою чергу виконано покладений на нього обов'язок в частині доведення правомірності винесення оскаржуваної Вимоги.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. 11, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда