Справа № 19867/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2010 р. справа № 2а-505/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Гусєві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоплаченої допомоги, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007 та 2008 роках, стягнути з відповідача на її користь суму у розмірі 8260,09грн. у вигляді недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня 2007 року по 30 листопада 2008 року. На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України просила допустити негайне виконання постанови суду щодо присудження виплати передбачених законом періодичних платежів у 2007 році у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідач проти позову заперечував (а.с.21-22).

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області провести нарахувати та сплатити ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, у відповідності до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено..

Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог, а в іншій частині залишити без змін. В обґрунтування, апелянт посилався на те, що здійснював виплати вказаної допомоги у відповідності до Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік та у межах передбаченого цим законом обсягу видатків. Посилались на безпідставне незастосування судом положень ч.1 ст.100 КАС України.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла, постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Тобто, суд першої інстанції вирішив справу на підставі Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», при цьому зазначив, що Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»від 18.01.2001 року регулює правовідносини з Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та особами, застрахованими в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, а Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області здійснює нарахування та виплату допомоги на підставі Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», як особам застрахованим так і не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Такі висновки суду колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Тобто, позивачкою порушено питання щодо правомірності дій відповідача, який в даних правовідносинах, при нарахуванні ним та виплаті вказаної допомоги, є субєктом владних повноважень.

Так, позивачка, посилаючись на неправомірність дій відповідача, вказувала на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна виплачуватися у розмірах, що визначені ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідач наполягав на тому, що допомога нараховується та виплачується у розмірах, що встановлені Законами України про державний бюджет, в спірних правовідносинах Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є працюючою особою, а тому їй з 07 листопада 2006 року по 18 вересня 2009 року було надано оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується Розпорядженням №325/ОК від 06.10.2006 року (а.с.15)

Відповідачем було призначено ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на одну дитину, як особі, застрахованій в системі загальнообовязкового державного соціального страхування (а.с.10) та здійснювались виплати вказаної допомоги згідно до Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»(а.с.11).

Виплата допомоги застрахованим особам передбачалась Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»в редакції до 01.01.2008 року.

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Тобто, відповідно до вказаної Постанови, у 2007 році допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначалась і виплачувалась органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалась застрахованій особі у розмірі, не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»зупинялась дія статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»та правовідносини регулювались абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначалась як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі №6рп/2007 положення пункту 7 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними.

Статтею 152 Конституції України також встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007р. у позивачки виникло право на отримання допомоги за 2007 рік у розмірі, який визначено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Статтею 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визначено прожитковий мінімум на одну особу в залежності від соціальних і демографічних груп населення.

Так, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Отже, приймаючи до уваги той факт, що з 09 липня 2007 року відновлена дія статті ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" , дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, який визначено Законом, є неправомірними.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Враховуючи час звернення позивачки до суду першої інстанції за захистом порушених прав (2008 рік), час опублікування липневого Рішення Конституційного суду України для широкого огляду (листопад-грудень 2007 року), наявність у позивачки малолітньої дитини, яка потребує постійного уваги та догляду за нею, колегія суддів приходить до висновку про можливість не застосовувати положень ч.1 ст.100 КАС України по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, на відповідача покладено обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії, бездіяльності.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що позивачка повинна була дізнатись про порушення своїх права в липні 2007 року, визнається колегією суддів безпідставними та такими, що не підтверджено ніякими доказами.

Враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення ними трирічного віку саме у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 09 липня 2007 р. по 31.12.2007 р. відповідачем не призначалась та не нараховувалась, колегія суддів вважає за необхідне покласти на відповідача обовязок нарахування та виплати позивачці належних сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»

Відносно стягнення з відповідача на користь позивачки нібито недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, яка діяла у 2008 році на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Аналіз вказаної статті свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку призначається та виплачується усім особам - як не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застрахованим особам, відповідно до спеціального Закону - Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, оскільки зміни, внесені у вищевказану статтю відповідно до Закону № 107-VI від 28.12.2007 року, неконституційними не визнавались та діяли у часі станом на 2008 рік.

Таким чином, розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку протягом усього 2008 року як застрахованим так і не застрахованим особам регулюється статтею 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьмиі вказані положення неконституційними не визнавались.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», частина 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Вказані положення Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»не визнавалися неконституційними, а відтак правомірно застосовувалися відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач, при нарахуванні та виплаті допомоги у 2008 році, діяв на підставі та у спосіб, що визначені законами України, а відтак правових підстав для задоволення позову за 2008 рік не існує.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, як прийняту з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з вищенаведених підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3