Справа № 464/3858/15-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3858/15-а
пр.№ 2-а/464/110/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Кравс С.В.

при участі: представника відповідача Гайдар Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом з врахуванням уточнень про визнання дій відповідача щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення їй пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними. Крім того, просить зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати їй пенсію відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», починаючи з 12 листопада 2014 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця.

В обґрунтування покликається на те, що неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачувалися внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, при нарахуванні відповідачем їй пенсії як державному службовцю не відповідає вимогам закону.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Гайдар Н.І., діючи згідно довіреності №9196/06 від 02.06.2015, у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, що дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії згідно із ст.37 Закону України «Про державну службу» є правомірними і відповідають чинному законодавству, а відтак у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні ПФ України у Галицькому районі м.Львова як одержувач пенсії за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (пенсію призначено з 8 січня 2013 р.).

Позивач зверталась до відповідача щодо пенсійного забезпечення, однак в листі останнього від 29 квітня 2015 р. №Т-6 повідомлено, що пенсія позивачці обчислена у відповідності до ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» і постанови КМУ від 30.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».Відповідно до довідки про складові заробітної плати позивачці «інші виплати» складалися з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації. Відтак, позивач звернулась до суду з вимогами про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язати його здійснити перерахунок її пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.02.2012 р. (справа № 21-430а11).

За приписами ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином доводи представника відповідача про те, що суми матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Крім цього, позивач просить перерахувати та виплачувати їй пенсію в розмірі 80% середньомісячного заробітку, однак чинним законодавством не передбачено процедури такого перерахунку, яка за змістом і механізмом є відмінною від процедури призначення пенсії.

Натомість у ст.22 Конституції України визначено, що закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам, а відтак вимога позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії у розмірі 80% від середнього заробітку є обґрунтованою. При цьому, представником відповідача у судовому засіданні не заперечувалось призначення позивачці пенсії за віком саме в розмірі 80%, а тому такий приймається судом до уваги.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення наведених вище виплат при обчисленні позивачці пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи з меж заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати дії відповідача щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення позивачці пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними та зобов'язати останнього перерахувати та виплачувати позивачці пенсію, починаючи з 12 листопада 2014 р. з урахуванням згаданих сум в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця.

Таким чином, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо невключення до середньомісячного заробітку державного службовця сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати під час обчислення пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова перерахувати та виплачувати ОСОБА_3 пенсії відповідно до статті 37 Законом України «Про державну службу», починаючи з 12.11.2014 з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати), на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовця.

Виплату здійснити з урахуванням проведених виплат.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Суддя: О.Ю.Горбань