Справа № 22-а-26088/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія99Доповідач у 2 інстанції Яворський
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

Суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду у м. Біла Церква Київської області про зобовязання виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу дітям війни,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії за 2006 рік в сумі 1290, 60 грн., за 2007 рік в сумі 1453, 71 грн., за 2008 рік в сумі 1158, 60 грн., за 2009 рік в сумі 1240, 20 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано протиправні дії Управління Пенсійного фонду у м. Біла Церква Київської області щодо невиплати ОСОБА_2, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнищомісячної надбавки у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_2, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнипочинаючи з 10.02.2009 року по 31.12.2009 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, у звязку із чим спір вирішений невірно.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку УПФУ у м. Біла Церква Київської області, як пенсіонер та має статус дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивачки. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивачки права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно нараховував позивачці вказані кошти в меншому розмірі, ніж це передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198,200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: