Справа № 9330/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2010 р. справа № 2а-33/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2009 р. по справі № 2а-33/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації, про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати протиправними дії відповідача , що полягають у призначені і проведені виплат обмеженого розміру державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, належний обсяг якої встановлено, зокрема, ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», з моменту призначення відповідачем виплати вказаної допомоги і до теперішнього часу , зобов`язати відповідача виплатити за рахунок Державного бюджету належну , але не перераховану суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 7238,15 грн., зобов`язати відповідача провести виплату належної суми відповідної державної допомоги у обсязі еквівалентному розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років , встановленого ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та зобов`язано здійснити перерахунок розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачці заборгованість зі сплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 по грудень 2008 року включно з урахуванням сум, що отримані нею згідно із ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»та ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік », відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми »у розмірі. Встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмиз урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач просив застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду, а позивач не навів поважність пропуску такого строку. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідків пропуску строку.

Проте, суд першої інстанції поновивши строк позивачу, не зясував наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду та відповідні ним докази. У звязку з цим колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог за 2007 рік, оскільки позивачка звернулася до суду в лютому 2009 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2008 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права.

Так, як відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік стаття 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми була викладена в наступній редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п. 23 ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно з січня 2008 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації задовольнити.

Постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 лютого 2009 року скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: С.В.Сафронова

ОСОБА_3