Справа № 9319/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2010 р.справа № 2а-1406/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2007 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив:

- визнати дії Дніпропетровського обласного військового комісаріату щодо перерахунку пенсії протиправними;

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправною та зобовязати вчинити певні дії;

- зобовязати Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відшкодувати на користь позивача недораховані суми пенсії, починаючи з 09.04.1992 року по цей час;

- зобовязати відповідачів виплатити моральну шкоду на користь позивача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2009 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач наказом ГК ВМС №01194 від 08.12.1988 року був звільнений за ст. 59 п. «А»(за віком) з посади старшого бортового авіаційного техніка авіаційної ескадрильї літаків АН-26, АН-24 912 окремого транспортного авіаційного полку Військово-повітряних сил Північного флоту. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 отримав відповідь, надіслану листом від 21.12.2007 року, в якої було вказано, що пенсія позивача призначена відповідно до пункту «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»в розмірі 90% наступних сум грошового забезпечення: посадового окладу -146,00 грн., окладу за військове звання -120,00 грн., 40% надбавки за вислугу років 106,40 грн., 100% надбавки 372,40 грн., 35% надбавки за особливі умови служби -51,10 грн., 15% за таємність 21,90 грн., 5% надбавки за класність 7,30 грн., 70 % надбавки за безперервну службу 577,57 грн., 33% премії 467,09 грн., всього 1869,76 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»(далі по тексту - Закон) №1769-IV від 15.06.2004 року, який набрав чинності з 01 січня 2005 року, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених законодавством, якщо їх отримували вказані особи під час проходження служби і звільнення після їх запровадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки пенсійне забезпечення щодо вказаної категорії осіб, яке діяло до 01 січня 2005 року не передбачало можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв`язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262 нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, яких вони не отримували під час проходження служби.

Закон № 1769, яким внесені зміни до Закону №2262 не має зворотної сили, а тому вимоги щодо перерахування пенсій з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій задоволенню не підлягають.

Також, судом першої інстанції правомірно було взято до уваги те, що відповідно до ст. 63 Закону України №2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у звязку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Отже, якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Крім того, оскільки грошове забезпечення за посадою, яку займав позивач при звільненні, з 2005 року не змінювалось, у Головного управління Пенсійного фонду України були відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на час його звернення, тобто грудень 2007 року.

Також, колегія суду вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди у сумі 5 000 грн. за її недоведеністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та прийняв судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Ухвала у повному обсязі складена 11 жовтня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова