Справа № 2а-493/11
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 50496/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Міжшкільного навчально-виробничого комбінату Сихівського району м. Львова на постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2011 року по справі за позовом Міжшкільного навчально-виробничого комбінату Сихівського району м. Львова до Львівського міського голови ОСОБА_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання утриматись від вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року Міжшкільний навчально-виробничий комбінат Сихівського району м. Львова (далі - МНВК Сихівського району м. Львова) звернулося до суду з позовом до Львівського міського голови ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду скарг та зобов'язання утриматись від вчинення дій щодо ліквідації позивача та передачі приміщення МНВК Сихівського району м. Львова.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не бажає виконувати вимог Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про звернення громадян» і його дії є спрямованими на знищення останнього у м. Львові МНВК, який виконує держані завдання, створений за державними освітянськими програмами навчання учнів шкіл для отримання робочих професій.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2011 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що в процесі розгляду справи в суді не знайшли свого підтвердження покликання позивача на порушення міським головою вимог чинного законодавства України. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що уповноваженими органами Львівської міської ради було надано відповіді на скарги позивача.

Не погодившись з вищенаведеною постановою, МНВК Сихівського району м. Львова подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, суд неповно та не всебічно дослідив обставини справи, чим порушив охоронювані законом права та інтереси позивача, а також порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників осіб, що беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд з позовної заяви, уточнень позовних вимог, письмових пояснень та інших матеріалів справи, поданих представником МНВК Сихівського району м. Львова, позивач заявляє наступні позовні вимоги: 1) визнати протиправними дії міського голови міста Львова ОСОБА_1 як керівника призначених ним начальників та працівників виконавчих органів Львівської міської ради щодо відсутності належного контролю за їх діяльністю та відсутністю реагування на їх протиправні дії, оскільки вони, на думку позивача, незаконно діють в інтересах ТзОВ «Росан-Інвест» з метою передачі останньому приміщення МНВК Сихівського району м. Львова по АДРЕСА_1 без сплати коштів в бюджет; 2) визнати протиправними дії міського голови міста Львова ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог ч. ч. 3, 4 ст. 7, ст. ст. 15, 18, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», що виразилось у ненаданні ним відповідей по суті скарг колективу МНВК Сихівського району м. Львова з приводу незаконного відчуження приміщення МНВК; 3) зобов'язати міського голову міста Львова ОСОБА_1 утриматись від вчинення дій по ліквідації МНВК Сихівського району м. Львова та передачі його приміщення по АДРЕСА_1 приватній структурі ТзОВ «Росан-Інвест» до вирішення Апеляційним судом Львівської області справи про визнання недійсними договорів купівлі-продажу даного приміщення та до реагування прокурора Львівської області на скарги МНВК Сихівського району м. Львова з приводу незаконного відчуження зазначеного майна.

Свої вимоги в частині визнання протиправними дій міського голови міста Львова ОСОБА_1 позивач обґрунтовує тим, що всупереч вимогам ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідач не виконує свого обов'язку щодо забезпечення здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, організації в межах, визначених цим Законом, роботи відповідної ради та її виконавчого комітету, а також забезпечення на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об'єднань.

Зокрема, позивач вказує на незаконність договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1, укладені 20.12.1994 року між Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом Галицького району м. Львова та ОСОБА_2, 06.06.2007 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Панорама ЛТД» і 17.07.2007 року між ТзОВ «Панорама ЛТД» та ТзОВ «Росан-Інвест», а саме стверджує, що колишній директор МНВК Сихівського району м. Львова ОСОБА_3 без належних повноважень підписав від імені МНВК договір від 20.12.1994 року, а відповідач як голова Львівської міської ради жодним чином не відреагував на дане порушення, не притягнув ОСОБА_3 до передбаченої законодавством відповідальності і дав можливість останньому допрацювати до 2010 року до виходу на пенсію.

Також позивач стверджує, що неправомірність дій міського голови підтверджується матеріалами справи № 2-155/10 року Сихівського районного суду м. Львова, в якій відповідач не оскаржив рішення суду першої інстанції із спору щодо права власності на спірне приміщення, прийняте не на користь громади міста.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог обґрунтованим з наступних підстав.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, оскільки оскаржувані дії та бездіяльність міського голови міста Львова у справі, що розглядається, ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як посадової особи органу місцевого самоврядування, суд не може втрутитись у компетенцію відповідача.

Зокрема, питання призначення на посади та звільнення з посад працівників виконавчих органів міської ради, притягнення їх до передбаченої законодавством відповідальності, чи здійснення інших повноважень відповідачем як головою Львівської міської ради з питань керівництва підрозділами та працівниками виконавчих органів ради регулюється спеціальними нормативно-правовими актами і не належать до компетенції суду.

Також колегія суддів враховує, що нормами процесуального законодавства визначено, що оскарження судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку є правом, а не обов'язком особи, яка бере участь у справі.

При цьому, МНВК Сихівського району м. Львова самостійно оскаржило в апеляційному порядку постанову Сихівського районного суду м. Львова від 24.07.2006 року, тобто реалізувало своє право на судовий захист.

Водночас, питання законності зазначених вище договорів купівлі-продажу були предметом спору та досліджувались судами першої та апеляційної інстанцій у справі за позовом Львівської міської ради до Міжшкільного навчально-виробничого комбінату Сихівського району м. Львова, ОСОБА_2, ТзОВ «Панорама ЛТД», ТзОВ «Росан-Інвест» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлового приміщення і, як правильно зазначив суд першої інстанції, з цього питання прийнято рішення Сихівським районним судом м. Львова, яке було переглянуте апеляційним судом, що підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень копією рішення Апеляційного суду Львівської області від 08.12.2011 року.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивач не надав обґрунтованих пояснень та доказів, які саме вимоги законодавства, порушив відповідач, зокрема, імперативні норми, які б зобов'язували його вчиняти певні дії чи приймати рішення в конкретних випадках, а лише стверджує, як зазначено вище, що ним порушено вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якими визначено загальні обов'язки і повноваження голови міської ради.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідач та призначені ним керівники виконавчих органів Львівської міської ради незаконно діють в інтересах ТзОВ «Росан-Інвест» з метою передання останньому приміщення МНВК Сихівського району м. Львова по АДРЕСА_1 без сплати коштів в бюджет, колегія суддів зазначає, що такі дії посадових осіб міської ради, за умови вставлення факту їх вчинення, містять ознаки кримінального правопорушення і повинні розглядатись та оцінюватись в порядку кримінального провадження. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, представник МНВК Сихівського району м. Львова ОСОБА_5 звертався до прокурора Львівської області з відповідною скаргою.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання неправомірною бездіяльності міського голови м. Львова щодо порушення Закону України «Про звернення громадян», оскільки сфера застосування вищевказаного закону поширюється на звернення громадян, а не юридичних осіб.

Твердження позивача про помилковість такого висновку суду, так як, на думку позивача, подані відповідачу скарги є колективними звернення трудового колективу МНВК Сихівського району м. Львова, передбаченими ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій скарг, поданих міському голові міста Львова ОСОБА_1, дані скарги подані саме від імені МНВК Сихівського району м. Львова, підписані директором установи ОСОБА_6 і в них відсутні будь-які уточнення, що скарга подається трудовим колективом.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач подав докази надання відповідей уповноваженими органами Львівської міської ради на всі скарги МНВК Сихівського району м. Львова.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міжшкільного навчально-виробничого комбінату Сихівського району м. Львова залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 12 травня 2011 року у справі № 2а-493/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін