Справа № 815/7177/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7177/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 6 січня 2015р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ширяєвський хлібзавод" до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014р. ТОВ «Ширяївський хлібзавод» звернулось в суд із позовом до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області (далі ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.11.2014р. №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОДПІ в період з 13.10.2014р. по 14.10.2014р. проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з питань дотримання податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "ТАЛАС+" за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р.

За результатами перевірки 21.10.2014р. складений акт за №1070/15-23-22-18/32993511 у висновках якого зазначено на безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ за вказаний період часу в загальній сумі 50000грн.

На підставі таких висновків відповідачем 03.11.2014р. прийняте податкове повідомлення-рішення № про донарахування ПДВ на загальну суму 50000грн. та застосовані штрафні санкції на суму 25000грн.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач вважає противоправними та такими, що порушує його законні права та інтереси, оскільки дійсність господарських відносин з контрагентом підтверджена первинними документами. Посилаючись на зазначені обставини справи, позивач просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 6 січня 2015р. адміністративний позов задоволено у повному обсязі

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області від 03.11.2014р. №.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що платником податку надані усі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують правомірність віднесення до витрат операції з проведення ремонтних робіт, а також правомірність формування податкового кредиту по наведеним господарським операціям.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що на підставі позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ «Ширяївський хлібзавод» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з ТОВ "ТАЛАС+" за період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. ОДПІ 21.10.2014р. складений акт №1070/15-23-22-18/32993511 у висновках якого зазначено безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ за вказаний період часу в загальній сумі 50000грн., що є порушеннями п.1981.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ОДПІ 03.11.2014р. прийняте податкове повідомлення-рішення № (а.с.11) про донарахування ПДВ на загальну суму 50000грн. та застосовані штрафні санкції на суму 25000грн.

Підставою прийняття відповідного рішення стали висновки акту ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 01.08.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТАЛАС +» з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.04.2014р. по 30.06.2014р.». Зустрічну перевірку неможливо провести у зв'язку із відсутністю даного Товариства за місцезнаходженням. Окрім цього, встановлено, що ТОВ «ТАЛАС+» не має можливості здійснювати господарські операції через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, відсутність трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів, що свідчить про те, що діяльність такого Товариства спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Перевіряючи правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1,2 ст.9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" №996-ХІУ від 16.07.99р. (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження реальності господарських операцій платником податку надано договір на проведення ремонтних робіт від 04.04.2014р. №04/04-1 (а.с.44-49), відповідно до п.1.1 якого контрагент позивача повинен був на свій ризик власними і залученими силами та засобами у встановлені договором строки забезпечити виконання робіт по ремонту приміщень та обладнання. Фактичне виконання умов цього договору його сторонами підтверджується локальним кошторисом на будівельні роботи станом на 07.04.2014р., підсумковою відомістю до локального кошторису витрат, підсумкової відомістю ресурсів, протоколом договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2014р., актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014р., копією ліцензії ТОВ "ТАЛАС+" на право здійснення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури від 27.12.2013р. Серія АЕ №280854 з терміном дії до 27.12.2016р., платіжними дорученнями про оплату вартості наданих послуг контрагенту, в тому числі ПДВ (а.с.39-43,50-75).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив, що фактичне надання послуг, їх отримання та проведення оплати їх вартості позивачем, у тому числі ПДВ надавало позивачу право сформувати податковий кредит відповідних податкових періодів на підставі положень п.п.138.2 п.138 ст.138, п.п.139.1.9 п.139 ст.139, п.п.198.3, 198.6 ст.198 ПК України.

Надані контрагентом послуги оплачені ТОВ «Ширяївський хлібзавод» у безготівковій формі згідно платіжних доручень. На дату складання акту перевірки заборгованість по розрахунком з ТОВ «ТАЛАС+» відсутня.

Таким чином, на підтвердження правомірності формування податкового кредиту платником податку надані належним чином оформлені первинні документи бухгалтерського та податкового обліку. Позивачем доведений факт реальності господарських операцій та їх використання у своїй діяльності.

Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В акті перевірки ДПІ посилається на нікчемність угод, укладених платником податку з контрагентом, а тому вважає, що господарські операції не мали реальний характер.

Статтею 215 ЦК України визначено, що нікчемним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Основною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, встановлена законом, а ні як актом податкової перевірки.

Також необхідно зазначити, що неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, або порушення ними податкового законодавства не може бути доказами того, що позивач порушив норми податкового законодавства, оскільки відповідальність платника податку настає лише унаслідок протиправних дій вчинених самим платником податку.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, з яким погоджується судова колегія, що Товариством дотримано норми ЗУ «Про податок на додану вартість», податковий кредит сформований правомірно на підставі належним чином оформлених податкових накладних, а тому податкове-повідомлення рішення від 03.11.2014р. за № про донарахування ПДВ на загальну суму 50000грн. та застосовані штрафні санкції на суму 25000грн. є неправомірним та підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 6 січня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук