Справа № 28580/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2010 р. справа № 2а-32/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1. звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, згідно якого, з урахуванням уточнених вимог на а.с.178-180, просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії з 01.04.2007 року по 31.12.2007року та з 22 травня 2008 року згідно ст.. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії за указаний період відповідно до згідно вищевказаного законодавства із застосуванням положення ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Позовні вимоги були мотивовані тим, що вона є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи. Саме в порядку п.4 ст.54 та ст..50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»їй була призначена пенсія. Однак призначена і виплачена вона відповідачем у розмірі, значно меншому, ніж це передбачено вказаним Законом, а саме: менше 8 мінімальних пенсій за віком та менше 75% мінімальної пенсії за віком. Тому просить зобовязати відповідача виконувати вимоги діючого законодавства.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що пенсія позивачу нараховувалась вірно , згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року, виходячи з розміру 19 гр.91коп.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено часткового. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року щодо відмови у здійснені перерахунку та виплати держаної та додаткової пенсії у відповідності до ст.. 49,50,54п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ст.. 49,50,54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01 липня 2007 року по 31. 12. 2007 року та з 22.05.2008 року по 01.08.2009 року. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та провести відповідні виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період 01.04. 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 року як інваліду чорнобильцю другої групи з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

З вказаною постановою не погодилось Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя , подало апеляційну скаргу, в якій просило постанову суду в частині задоволених вимог скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Посилались на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, який застосовувався ними для нарахування державної пенсії, додаткової пенсії був обрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року та постановою Кабінету Міністрів України №894 від 13.07.2004 року. Вважають, що їх дії є правомірні, оскільки відповідають чинному законодавству.

Сторони до судового засідання не зявились, просили розглядати справу за їх відсутності, про що зазначили у надісланих до суду апеляційної інстанції клопотанні та телеграмі ( а.с. 199, 200).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, та сторонами по справі визнано, що ОСОБА_1 є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії , їй встановлена 2 група інвалідності, щодо якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою та вона отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 групи з 04 січня 2006 року, що підтверджується відповідними розпорядженнями а.с.204-304.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка обрахована йому хоча і на підставі п.4 ст.54, ст..50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не у розмірах, які зазначені у вказаних статтях спеціального Закону, а відповідно до розмірів, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року. Виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року, положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»державна пенсія позивачка має бути не нижчою восьми мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсію за шкоду, заподіяну здоровю не нижчою 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року згідно додаткової позовної заяви на а.с. 178-180 ) особам, віднесеним до першої категорії, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою статті 54 Закону № 796 передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. є особою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, їй встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, повязаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, та вона перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя , отримує пенсію по інвалідності у розмірі фактичних збитків згідно Закону № 796.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають норми, передбачені статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а не постанова Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Посилання апелянта на те, що оскільки пенсія позивачу призначалась і виплачувалась у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але з урахуванням частини 5 цього Закону, тобто, порядок обчислення пенсії по інвалідності ними проводився так, як це визначив Кабінет Міністрів України у відповідні роки, отже, їх дії є правомірними, визнається колегією суддів безпідставними, так як спростовуються вищевказаним та протирічить положенням ст..22 Конституції України та частині 4 статті 9 КАС України, де зазначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховної Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу. .

При цьому колегія суддів зазначає, що положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де визначено, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Однак суд першої інстанції у резолютивній частині постанови допустив помилку при визначені періоду, за який слід провести перерахунок призначеної пенсії та забезпечити її виплату.

Згідно уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила провести перерахунок як державної пенсії, так і додаткової пенсія за шкоду, заподіяну здоровю за період з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

Судом же помилково зазначено про зобовязання відповідача нарахування та проведення відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 01 липня 2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.08.2009 року, в той же час прийнято рішення про зобовязання відповідача нарахувати та провести відповідні виплати щомісячної додаткової пенсії за періоди з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 22 травня 2008 року. Саме в цій частині постанову суду першої інстанції слід змінити.

Враховуючи те, що державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, передбачені статтею 49 Закону № 796 , призначаються одночасно та на один і той же період , що пенсія ОСОБА_1 за вищевказаним Законом призначена довічно, що після 22 травня 2008 року ніяких змін до статей ст.54, ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не вносилось, у відповідності до положень ст.. 162 КАС України, порушені права позивача слід поновити шляхом зобовязання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.4 ст.54, ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та з урахуванням положень п.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року , та з 22 травня 2008 року, з урахуванням сум, отриманих позивачем за вказаний період.

При розгляді справи апеляційний суд керувався пунктом 9 оглядового листа Вищого Адміністративного Суду України від 14.08.2008 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення»та листом Вищого Адміністративного Суду України №910/13/13-09 від 17.06.2009 року.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст.. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя задовольнити частково.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2009 року змінити, виклавши пункт третій та четвертий резолютивної частини постанови в наступній редакції: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до п.4 ст.54, ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 квітня 2007 року по 31 грудня 2007 року , та з 22 травня 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

В іншій частині постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2009 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 29 березня 2010 року.

Головуючий Л.М.Нагорна

Судді А.В. Суховаров

ОСОБА_2