Справа № 21008/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2010 р.

справа № 2а-247/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Католікяна М.О.

суддів: Коршуна А.О. Панченко О.М.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»до Контрольно-ревізійного управління у Кіровоградській області про визнання вимоги частково протиправною, скасування вимоги,

у с т а н о в и л а:

03 лютого 2010 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до КРУ у Кіровоградській області про визнання вимоги частково протиправною, скасування вимоги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 02.11.2009 р. по 17.12.2009 р. відповідачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2008 р. по 01.10.2009 р., про що складено акт від 17.12.2009 р. № 06-09/349. 14.01.2010 р. відповідач висунув вимогу № 11-06-14-14/76 про усунення виявлених порушень. Колективним договором позивача передбачена можливість встановлювати надбавки за високі досягнення в праці і за виконання особливо-важливої роботи в розмірі 50 % посадового окладу. Зайвого нарахування та виплати персональних надбавок працівникам підприємства протягом 2007 –2008 років не відбувалося, оскільки штатним розкладом інженерно-технічних працівників на 2008 рік на виплату персональних надбавок передбачалось 392 800,00 грн. (фактично нараховано 348 600,00 грн.). За 10 місяців 2009 року передбачено 328 800,00 грн. (фактично нараховано 299 000,00 грн.). Виплата премій проводилась відповідно до Положення про одноразове заохочення працівників підприємства за досягнення в праці, внесеного до колективного договору підприємства та зареєстрованого реєстраційною палатою Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, а тому позивач вважає, що вимога відповідача в частині відшкодування витрат по заробітній платі в сумі 8 230,00 грн. є протиправною. Позивач також вважає безпідставною вимогу про виведення достовірних результатів в ході проведеної інвентаризації під час ревізії, оскільки оформлення матеріалів інвентаризації ще не закінчено, а відповідно до Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків затверджені результати інвентаризації відображаються в бухгалтерському обліку підприємства в тому місяці, в якому закінчилася інвентаризація. Вказані обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 14.01.2010 р. № 11-06-14-14/76 в частині вжиття заходів щодо відшкодування незаконних витрат по заробітній платі на 8 230,00 грн.; щодо дотримання вимог законодавчих актів щодо ведення бухгалтерського обліку в частині підтвердження первинними документами фактів здійснення господарських операцій та методологічних засад ведення бухгалтерського обліку; посилення контролю за дотриманням вимог норм Держбуду при виконанні ремонтних робіт (т. 1 а.с.а.с. 4 –10).

26 квітня 2010 року суд своєю ухвалою закрив провадження у справі у частині визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 14.01.2010 р. № 11-06-14-14/76 щодо дотримання у подальшій роботі вимог законодавчих актів щодо ведення бухгалтерського обліку в частині підтвердження первинними документами фактів здійснення господарських операцій та методологічних засад ведення бухгалтерського обліку та посилення контролю за дотриманням вимог норм Держбуду при виконанні ремонтних робіт (т. 3 а.с. 63).

Того ж дня судом було ухвалено постанову, якою суд задовольнив позов частково, а саме: визнав протиправною та скасував вимогу відповідача від 14.01.2010 р. № 11-06-14-14/76 в частині вжиття заходів щодо відшкодування незаконних витрат по заробітній платі на 8 230,00 грн.; у іншій частині позову було відмовлено. Постанова суду вмотивована тим, що колективним договором позивача дійсно передбачена можливість встановлювати надбавки за високі досягнення в праці і за виконання особливо-важливої роботи в розмірі 50 % посадового окладу. Зайвого нарахування та виплати персональних надбавок працівникам підприємства протягом звітного періоду не відбувалося. Виплата премій проводилась відповідно до Положення про одноразове заохочення працівників підприємства за досягнення в праці (т. 3 а.с.а.с. 65 –67).

26 травня 2010 року відповідач, не погодившись з ухваленою постановою, звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі відповідач зазначив, що рішення судом першої інстанції було ухвалене без дослідження усіх обставин справи та містить помилкові висновки. Так, на думку відповідача, крім персональної надбавки у розмірі 50 % посадового окладу за високі досягнення у праці, окремим працівникам протягом 2008 року була сплачена додаткова персональна надбавка у розмірі 50 % посадового окладу за ті ж самі умови праці, хоча жодних обґрунтувань та розрахунків позивачем під час проведення ревізії надано не було. Вказані обставини явилися причиною звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою, якою він просив постанову суду першої інстанції у частині, якою позов було задоволено, скасувати та відмовити у задоволенні позову (т. 3 а.с.а.с. 71 –74).

Представники позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення; до початку судового засідання не надав документи, які підтверджують поважність причин неявки, та не заявив клопотання про відкладення розгляду справи. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та знайшло своє підтвердження у суді апеляційної інстанції, що відповідачем на виконання плану роботи на IV квартал 2009 року на підставі направлень від 02.11.2009 р. та 09.11.2009 р. №№ 544, 545, 554 у період з 02.11.2009 р. по 17.12.2009 р. було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період роботи з 01.07.2006 р. по 01.10.2009 р., за результатами якої складено акт № 06-09/349 від 17.12.2009 р. (т. 1 а.с.а.с. 11 –55, т. 2 а.с.а.с. 6 –50).

14 січня 2010 року відповідачем було висунуто вимогу № 11-06-14-14/76 про усунення виявлених під час ревізії порушень, згідно з якою відповідач, зокрема, вимагав від позивача вжиття заходів щодо відшкодування незаконних витрат по заробітній платі на суму 8 230,00 грн. та виведення достовірних результатів проведеної інвентаризації під час ревізії (т. 1 а.с.а.с. 90 –92).

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Кодексом законів про працю України, Законом України від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР «Про оплату праці», Порядком проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550 (далі –Порядок), Галузевою угодою між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2007 –2009 роки, зареєстрованою у Міністерстві праці та соціальної політики України 27.06.2007 р. за № 51 (далі –Галузева угода).

В силу пункту 46 Порядку, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього –не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

З аналізу змісту приведеної норми вбачається, що доводи апеляційної скарги щодо необов’язкового та виключно інформативного характеру висунутої вимоги є безпідставними.

Проведеною ревізією було встановлено, що згідно із штатними розкладами працівникам апарату управління та інженерно-технічним службовцям встановлена персональна надбавка до 50 % посадового окладу за високі досягнення у праці. На підставі наказів генерального директора працівникам апарату управління у квітні –липні 2008 року додатково нараховано персональні надбавки за високі досягнення у праці, що призвело, на думку відповідача, до зайвого нарахування та виплати 8 230,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Згідно із статтею 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

У відповідності із статтею 2 Закону № 108/95-ВР додаткова заробітна плата –це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

За змістом частини 1 статті 15 Закону № 108/95-ВР форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Пунктом 3.1.6 Галузевої угоди (т. 1 а.с.а.с. 114 –120) передбачено, що конкретні розміри доплат, надбавок, премій, винагород, інших виплат, що стимулюють підвищення продуктивності праці, виконання роботи понад установлені норми праці, підвищення якості продукції (послуг), за особливі умови праці, зниження виробничих затрат тощо, установлюються у колективному договорі в залежності від результатів роботи працівника або його особистого вкладу в кінцеві результати роботи підрозділу, підприємства.

Колективним договором позивача на 2007 –2010 роки (т. 1 а.с.а.с. 93 –104) визначено Перелік доплат і надбавок, які вводяться на підприємстві, у якому встановлено надбавку за високі досягнення у праці у розмірі до 50 % посадового окладу.

01 жовтня 2008 року постановою адміністрації і первинної профспілкової організації ОКВП «Дніпро-Кіровоград»№ 10 до колективного договору підприємства було внесено Положення про одноразове заохочення працівників підприємства за досягнення у праці, яким визначено перелік завдань, за виконання яких можлива виплата одноразового заохочення за досягнення у праці (т. 3 а.с.а.с. 3 –6).

Судом першої інстанції було встановлено, що наказом № 17 від 15.01.2008 р. генеральним директором ОКВП «Дніпро-Кіровоград»за високі досягнення у праці встановлено надбавку до посадового окладу у відповідному розмірі з 01.01.2008 р. визначеним в наказі працівникам (т. 3 а.с.а.с. 18, 19).

Крім того, згодом за відповідними наказами працівникам підприємства протягом квітня –липня 2008 року додатково встановлювалися надбавки за досягнення у праці. Одержані протягом 2008 року надбавки в сумі 8 231,60 грн. відображено у Реєстрі нарахованих та виплачених персональних надбавок, доплат і премій працівникам ОКВП «Дніпро-Кіровоград»(т. 2 а.с.а.с. 139, 140, т. 3 а.с.а.с. 20 –31).

З доказів, добутих судом першої інстанції, вбачається, що кошти, які сплачувались працівникам позивача у жодному випадку не було спрямовано на заохочення за одні й ті ж досягнення у праці, а, навпаки, сплачувались за сумлінне, своєчасне та добросовісне виконання різних завдань.

Утім, відповідач протягом розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не зміг довести протилежного.

З’ясувавши у достатньо повному обсязі права та обов’язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив постанову, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з оцінки цих доказів, а також тлумачення норм матеріального права.

Таким чином, перевіривши справу у повному обсязі, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції та безпідставність приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2010 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград»до Контрольно-ревізійного управління у Кіровоградській області про визнання вимоги частково протиправною, скасування вимоги, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її виготовлення у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 24 листопада 2010 року.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя А.О. Коршун

Суддя О.М. Панченко