Справа № 817/1332/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1332/15

03 червня 2015 року 17год. 29хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Шугалевич В.І.

відповідача: представник Кузьмич Л.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Приватного акціонерного товариства "Полюс - сервіс"
про стягнення санкцій та пені , -
ВСТАНОВИВ :

Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Полюс - сервіс" (далі - відповідач) про стягнення санкцій та пені у розмірі 8079,75грн.

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до звіту середньооблікова кількість штатних працівників відповідача становить 11 осіб, середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 15827,27грн. Згідно із ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність і мають працювати на робочих місцях - 1 особа, і вона не працевлаштована. Таким чином, відповідачем порушено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів. З огляду на це, у відповідності до ч.1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідач повинен сплатити адміністративно-господарську санкцію в сумі 7913,64грн. Крім того, було порушено термін сплати санкцій, у зв'язку з чим йому було нараховано пеню у розмірі 166,11 грн. З таких підстав, представник позивача викладені в адміністративному позові вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив повністю. Подав письмові заперечення з додатками на адміністративний позов (а.с.20-35). В обґрунтування заперечень пояснив суду, що підприємство покладені на нього обов'язки згідно із вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - виконав повністю. Крім того, зазначив, що Приватне акціонерне товариство "Полюс - сервіс" подавало Сарненському районному центру зайнятості звіти про наявність вакансій, в яких зазначало вакантні професії для працевлаштування інвалідів. Підприємство займалося пошуком інвалідів, шляхом розміщення оголошень в місцевій газеті, з метою їх подальшого працевлаштування. З цих підстав, представник відповідача зазначив, що відповідачем виконано всі необхідні вимоги чинного законодавства, а тому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Полюс - сервіс" (далі - ПрАТ "Полюс - сервіс") подало до Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ, де зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу становить 11осіб (рядок 01), відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність і повинні працювати на робочих місцях - 1 особа, фонд оплати праці штатних працівників складає 174,1 грн. (рядок 04), середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 15827,27 грн. (рядок 05), сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інваліді - 7913,64 (рядок 06) (а.с.6).

З аналізу звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ позивачем зроблено висновок про те, що ПрАТ "Полюс - сервіс" не було виконано встановлені законодавством України нормативи робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2014 рік, в кількості - 1 особа.

За невиконання нормативу робочих місць, тобто - 1 робоче місце, було нараховано адміністративно-господарську санкцію в сумі 7913,64грн., в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено термін сплати адміністративно-господарських санкцій, як наслідок відповідно Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05. 2007 року № 223, для підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", розрахунок пені станом на 06.05. 2015 року становить - 166,11 грн. (а.с.7).

Проте, суд не погоджується з такими висновками позивача, з огляду на наступне.

Як встановлено судом згідно витягу з наказу № 35 директора ПрАТ "Полюс - сервіс" від 28.12.2007 року створено робочі місця для інвалідів на 2008 рік (а.с.22).

Протягом 2014 року відповідач подавав до Сарненського районного центру зайнятості звітність про попит на робочу силу (вакансії) форми № 3- ПН, в яких зазначало вакантні професії (посади) для працевлаштування інвалідів (а.с.23-34).

Крім того, матеріалами справи також підтверджується та обставина, що відповідач протягом 2014 року займався пошуком інвалідів для подальшого працевлаштування їх на вакантні посади, шляхом розміщення оголошень про наявність вакантних посад в газеті від 20.02.2014 року "Сарненські новини"(а.с.35).

В свою чергу, листом від 27.05.2015 року №1385 Сарненський районний центр зайнятості повідомив ПрАТ "Полюс - сервіс", що згідно із заявленої вакансії прибиральника службових приміщень для працевлаштування інваліда, особам з числа зареєстрованих направлення не видавалися, у зв'язку з відсутністю на обліку громадян, які б відповідали вимогам вищезазначеної вакансії(а.с.41).

З переліку професій доступних за станом здоров'я осіб з обмеженими фізичними можливостями, які перебувають на обліку у центрі зайнятості, який надсилався відповідачу вбачається, що особи яка б перебувала на обліку в центрі зайнятості за пошуком професії прибиральниці протягом 2014 року не було.

Більше того, з метою виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до направлень на працевлаштування ПрАТ "Полюс - сервіс" було звільнено із роботи охоронця ОСОБА_3, згідно із виписки з наказу № 13 від 08.04.2015 року (а.с.45), та прийнято на роботу охоронцем інваліда - ОСОБА_4 з 01.06.2015 року та створено всі умови для праці інваліда на підставі виписки з наказу № 16 від 01.06.2015 року (а.с.44).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Так, статтею 1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року (далі - Закон України № 875) закріплено, що інваліди в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 18 Закону України № 875 встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним

законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом

Міністрів України.

З аналізу даної норми слідує, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, однак до їхніх обов'язків не входить пошук підходящої роботи для інвалідів. Оскільки, згідно із ч.3 ст. 18-1 цього Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

З досліджених доказів випливає, що ПрАТ "Полюс - сервіс" вжило всіх необхідних заходів для створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Більше того, матеріалами справи підтверджується той факт, що підприємство займалося самостійно пошуком інвалідів для працевлаштування, а також вживало всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, направлених центром зайнятості.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України № 875, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ч.1 ст. 20 цього Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України № 875 порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Оскільки, в силу вимог з ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а учасник господарських відносин відповідає, зокрема за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Слідує, що нарахування адміністративно-господарських санкцій за незайняті інвалідами робочі місця є заходом впливу до правопорушника у сфері господарювання, у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02.04.2013 року, 16.04.2013 року (а.с.91-92, 93-94), які відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, судом встановлено, що в ході судового розгляду справи відповідачем надано всі необхідні докази щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів. Крім того, він подавав до центру зайнятості звіти про наявність вільних робочих місць, займався пошуком інвалідів для працевлаштування, а також вживав всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів, направлених центром зайнятості.

Таким чином, ПрАТ "Полюс - сервіс" вчинило всі передбачені Законом України № 875 заходи для працевлаштування інвалідів згідно нормативу, що свідчить про відсутність складу правопорушення в діях відповідача.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачем не доведено факту, що з боку ПрАТ "Полюс - сервіс" мало місце порушення вимог Закону України № 875, а тому вимоги Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів щодо стягнення таких санкцій та пені є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки факт наявності у відповідача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, то в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, суд не присуджує судові втирати на користь відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Рівненського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного акціонерного товариства "Полюс - сервіс" про стягнення санкцій та пені - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.