Справа № 369/5337/14-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/5337/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Пінкевич Н.С. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Прокурора Києво-Святошинського району Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання рішення ради протиправним, скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року, позивач звернулася до Соснівського районного суду м.Черкаси з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м.Черкаси Черкаської області про визнання неправомірними дій про відмову в перерахунку розміру пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради від 28 січня 2011 року про затвердження містобудівної документації нею були отримані декларації про початок будівництва та розпочато будівництва багатоквартирного будинку в АДРЕСА_1. За поданням прокуратури вищевказане рішення за рішенням сільської ради відмінене. Вважає рішення Крюківщинської сільської ради від 20 травня 2014 року неправомірним та таким, що суперечить позиції Конституційного Суду України, порушує її право.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п.1 та п.2 рішення 36 сесії 6 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 травня 2014 року №1 «Про розгляд подання прокуратури Києво-Святошинського району від 25 квітня 2014 року №3289 вих.14».

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Прокурор Києво-Святошинського району Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28 січня 2011 року №3/26 було надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки щодо проектування об'єктів нового будівництва, розширенняю. Реконструкції, капітального ремонту будівель та споруд та комплексного благоустрою територій в АДРЕСА_2. Після розроблення містобудівних умов та обмежень подати їх на затвердження до сесії сільської ради.

ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

29 травня 2013 року ОСОБА_2 отримала Декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2.

З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 22 квітня 2014 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області вбачається, що по АДРЕСА_2 виконуються будівельні роботи з будівництво багатоквартирного житлового будинку, а саме виконані будівельні роботи з будівництва цокольного поверху, п'яти поверхів та виконуються будівельні роботи з будівництва шостого поверху багатоповерхового житлового будинку.

02 вересня 2013 року ОСОБА_2 отримала Декларацію про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1.

З акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 02 квітня 2014 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області вбачається, що по АДРЕСА_2 виконуються будівельні роботи з будівництво багатоквартирного житлового будинку.

Прокуратура Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області із вимогою про вжиття вичерпних заходів щодо усунення порушень норм Земельного Кодексу України та причин, умов, що їм сприяли.

Рішенням 36 сесії 6 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 травня 2014 року №1 «Про розгляд подання прокуратури Києво-Святошинського району про усунення порушень вимог земельного законодавства, причин цих порушень та умов що їм сприяли»: 1. Скасовано містобудівні умови та обмеження по АДРЕСА_1. 2. Скасовано містобудівні умови та обмеження по АДРЕСА_2.

Рішення сільської ради Рішенням 36 сесії 6 скликання Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 травня 2014 року №1 є індивідуальними правовими актами органу місцевого самоврядування, що визначають права і законні інтереси позивача ОСОБА_2, є юридичними фактами, на підставі якого у останньої виникають, змінюються або припиняються конкретні права, обов'язки. Рішення органу місцевого самоврядування не можуть бути скасовані в односторонньому порядку самим органом місцевого самоврядування оскільки цей орган не наділений, відповідно до Конституції України та діючими, на момент принесення протесту прокурора, законів України, юрисдикційними повноваженнями стосовно таких актів. Крім того, це порушує конституційне право позивача на розгляд спору, що стало підставою для скасування рішення, відповідно до встановленої Конституцією України і законами України процедури, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни та припинення.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу право власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно ст.ст. 142-145 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Закріплені у ст. 144 Конституції України та ст.ст.25,26,59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування, з визначенням права місцевої ради здійснювати юрисдикційну діяльність щодо актів лише підконтрольних їм органів місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правові/відносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.18 КАС України адміністративні справи, у яких однією з сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа місцевого самоврядування, крім тих, що підсудні окружним адміністративним судам, підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції України, ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи, зокрема, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.3 ст.140 Конституції України органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.146 Конституції України певні питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон "відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно змісту ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами; представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях, зокрема, міської ради вирішуються відповідно до закону питання питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7- рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради) щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої Статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказано, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Тому, на думку Конституційного Суду України, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування е актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що прокурором порушений строк на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

У своїй апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що апеляційна скарга вноситься з пропуском строку на апеляційне оскарження передбаченого ст. 186 КАС України. Вказане зумовлено тим, що прокуратура району не приймала участі у розгляді судом першої інстанції даної справи. Про прийняте судом рішення прокуратурі району стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується відповідною розпискою прокурора прокуратури. Тому строк на оскарження судового рішення пропущено з поважних причин.

У зв'язку з викладеним вище, причини пропуску строку внесення цієї апеляційної скарги на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2014 року в даній адміністративній справі слід визнати поважними.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокурора Києво-Святошинського району Київської області - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі, тобто з 09 червня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 08 червня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.