Справа № 9586/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2010 р. справа № 2а-94/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда на постанову Кіровського районного суду м.Кіровоград від 12 лютого 2009 р. по справі № 2а-94/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда, про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2008 року позивач звернувся до суду з вимогами, які в подальшому уточнив та просив зобов`язати відповідача здійснити виплату недоплаченої суми матеріальної допомоги при народжені дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 7358,34 грн., зобов`язати відповідача виплачувати відповідний вид допомоги в повному обсязі і в наступному, до досягнення дитиною трирічного віку.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровоград від 12 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії відповідача в нарахуванні та виплаті державної допомоги при народжені дитини та досягненні нею трирічного віку, зобов`язано відповідача зробити перерахунок та виплатити разову грошову допомогу при народжені дитини в сумі 1936,8 грн. та зобов`язати виплатити недоплачену суму по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку в сумі 3653,38 грн.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка 17 липня 2007 року народила доньку ОСОБА_2 (а.с.8), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Відповідачем була призначена позивачці допомога при народжені дитини в розмірі 8500 грн. (одноразово у липні 2007 року 3400 грн. та протягом 2007, 2008 років по 425 грн. щомісячно).

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України Про Державний бюджет Українивизначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ст. 12 ЗУ Про державну допомогу сім'ям з дітьмивід 21.11.1992 року (з наступними змінами та станом на 1 січня 2007 року) допомога при народжені дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі не застосував статтю 56 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік допомога при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дані положення Закону неконституційними не визнані, тому підстави для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині несплати суми по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права, але не зазначив період за який потрібно здійснити виплату.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмиз урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Недоплачена сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить:

за жовтень: 470 136,122=365,15 грн.,

за листопад: 470 140,45= 362,27 грн.,

за грудень: 470 144=359,12 грн.,

а всього: 1086,54 грн.

Вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача зобов`язати відповідача виплачувати відповідний вид допомоги в повному обсязі і в наступному, до досягнення дитиною трирічного віку, є безпідставними оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню в частині задоволених вимог з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровоград від 12 лютого 2009 року скасувати в частині задоволених вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда щодо відмови у виплаті державної допомоги по догляду за дитиною за період з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі 1086,54 грн.

Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Кіровської районної ради м.Кіровограда нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період 01.10.2007 року по 31.12.2007 року .

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: В.Ю Поплавський

ОСОБА_3