Справа № 826/14093/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/14093/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Келеберда В. І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Український пенсійний капітал"
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" Куреного О.В. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб"
про зобов'язання вчинити дії
Обставини справи:

Непідприємницьке товариство «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» звернулось до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 26.05.2015 просить суд зобов'язати Фонд гарантування вкладів та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» пенсійний капітал у розмірі 1 190 035, 59 грн., розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» згідно договору №3508/11 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування від 16.03.2011 та зобов'язати Фонд гарантування вкладів та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» пенсійні активи у сумі 1 549 837, 21 грн. в якості компенсації за 61,42 унції золота розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» на особовому рахунку Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» №10.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2014, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 позов Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд "Український пенсійний капітал» задоволено частково. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити Непідприємницькому товариству "Відкритий недержавний пенсійний фонд "Український пенсійний капітал" 1 190 035,59 грн. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал», відкритий у ПАТ «Ощадбанк». Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» 61,42 унцій золота, шляхом перерахування валютних цінностей на поточний рахунок Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд "Український пенсійний капітал», відкритий у ПАТ «Ощадбанк». В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 вказані вище рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл судової справи між суддями матеріали адміністративної справи №826/14093/14 передано на розгляд судді Келеберді В.І.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2015 прийнято справу до свого провадження.

В судовому засіданні з урахуванням положень ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено пророзгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача-2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є недержавним пенсійним фондом відкритого типу, тобто неприбутковою юридичною особою, предметом діяльності якої є здійснення недержавного пенсійного забезпечення з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників Фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснення пенсійних виплат учасникам Фонду у визначеному законом порядку. При цьому, пенсійні активи не можуть бути предметом застави та можуть використовуватися лише на цілі, передбачені законодавством та статутом Фонду.

Управління пенсійними активами Фонду, згідно договору про управління активами Пенсійного фонду № 1-05/КУА від 20.09.2005 року (з урахування додаткових угод до нього), укладеного між позивачем (Рада фонду) та Приватним акціонерним товариством "Компанія з управління активами адміністратор пенсійного фонду «Брокбізнесінвест» (КУА), здійснює КУА.

З метою зберігання та обслуговування активів фонду, між позивачем (Рада фонду) та Акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (Зберігач) було укладено договір про обслуговування Пенсійного фонду зберігачем від 01.06.2005 року, за умовами якого, усі операції з пенсійними активами Пенсійного фонду здійснюються через Зберігача. Поточні рахунки Пенсійного фонду відкриваються у Зберігача Пенсійні активи фонду у формі цінних паперів та документів, які підтверджують право власності на пенсійні активи в інших формах, зберігаються у Зберігача.

Крім того, між Приватним акціонерним товариством «Компанія з управління активами адміністратор пенсійного фонду «Брокбізнесінвест» (Клієнт), яке діє в інтересах позивача, та ПАТ «Брокбізнесбанк» (Банк) було укладено договір від 16.03.2011 року № 3508/11 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточні рахунки (надалі - Рахунки або Рахунок) та здійснює їх рахунково-касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов цього Договору. Протягом дії цього Договору, Клієнт має право звертатись до Банку із заявами про відкриття рахунків у національній валюті, іноземних валютах, банківських металах, при цьому для відкриття таких рахунків Клієнт зобов'язаний надати Банку заяву про відкриття рахунку та документи, що передбачені ним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Постановою Національного банку України від 10.06.2014 року № 339 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк», на підставі якої, виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації банку та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича, про що опубліковано відповідне оголошення в газеті "Голос України" № 113 (5863) від 14.06.2014 року.

Враховуючи зазначене, з метою повернення активів позивача, Приватне акціонерне товариство «Компанія з управління активами адміністратор пенсійного фонду «Брокбізнесінвест» як компанія з управління активами та адміністратор позивача, зверталося до відповідача 2 з листами від 04.07.2014 року № 173 та № 174 з проханням перерахувати грошові кошти, які обліковуються на рахунку, відкритому для позивача на поточний рахунок позивача, відкритий в АТ «Ощадбанк», а також з повідомленням про неприпустимість включення валютних цінностей позивача (золота) до ліквідаційної маси АТ «Брокбізнесбанк».

У зв'язку з неповерненням позивачу грошових коштів та валютних цінностей (золота) шляхом перерахування їх на поточний рахунок позивача, відкритий у ПАТ «Ощадбанк», тобто, фактично, нового зберігача відповідних активів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачів.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову частково, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України "Про недержавне пенсійне забезпечення" від 09.07.2003 року № 1057-IV (далі-Закон № 1057-IV) та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно ст.1 Закону № 1057-IV, у цьому Законі поняття вживаються в такому значенні, зокрема:

відкритий пенсійний фонд - недержавний пенсійний фонд, учасниками якого можуть бути будь-які фізичні особи незалежно від місця та характеру їх роботи;

вкладник недержавного пенсійного фонду (далі - вкладник фонду) - особа, яка сплачує пенсійні внески на користь учасника шляхом перерахування грошових коштів до недержавного пенсійного фонду відповідно до умов пенсійного контракту та закону;

зберігач пенсійного фонду (далі - зберігач) - Національний банк України або банк, який на підставі відповідної ліцензії провадить діяльність із зберігання активів пенсійних фондів;

недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку;

недержавний пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня системи пенсійного забезпечення - недержавний пенсійний фонд, який створений та діє відповідно до законодавства про недержавне пенсійне забезпечення, відповідає вимогам цього Закону для отримання ліцензії на надання послуг у накопичувальній системі пенсійного страхування (далі - пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня);

пенсійні активи - активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону № 1057-IV, суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення є, крім іншого, недержавні пенсійні фонди; компанії з управління активами; зберігачі.

При цьому, ч.3 ст.2 Закону № 1057-IV визначено, що недержавне пенсійне забезпечення здійснюється, крім іншого, пенсійними фондами шляхом укладення пенсійних контрактів між адміністраторами пенсійних фондів та вкладниками таких фондів відповідно до цього Закону; банківськими установами відповідно до цього Закону та законодавства про банківську діяльність шляхом укладення договорів про відкриття пенсійних депозитних рахунків для накопичення пенсійних заощаджень у межах суми, визначеної для відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлюється згідно із законом.

Недержавне пенсійне забезпечення здійснюється на принципах, крім іншого, розмежування та відокремлення активів пенсійного фонду від активів інших суб'єктів недержавного пенсійного забезпечення та накопичувального пенсійного страхування з метою захисту майнових прав учасників пенсійного фонду та унеможливлення банкрутства пенсійного фонду; гарантування фізичним особам реалізації прав, наданих їм цим Законом; цільового та ефективного використання пенсійних коштів; державного регулювання діяльності з недержавного пенсійного забезпечення та нагляду за його здійсненням (ч.1 ст.4 Закону № 1057-IV).

Статтею 6 Закону № 1057-IV визначено, що пенсійні фонди не мають на меті одержання прибутку на користь одноосібного засновника або для його подальшого розподілу між засновниками. Недержавне пенсійне забезпечення є для пенсійних фондів виключним видом діяльності. Провадження пенсійними фондами іншої діяльності, не передбаченої цим Законом, забороняється. Активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду.

Таким чином, позивач є особливим суб'єктом, який розпоряджається виключно пенсійними активами, при цьому у своїй власності жодних активів не має.

Зазначене також підтверджується листом Нацкомфінпослуг від 07.08.2013 року №7360/14-12, в якому зазначено, що недержавний пенсійний фонд не є власником пенсійних активів, а лише розпоряджається ними у відповідності із Законом. Окрім того, чинним законодавством України не передбачено можливість недержавною пенсійного фонду бути власником будь-якого майна, в тому числі і грошових коштів, а відповідно і розпоряджатися ними на власний розсуд з метою отримання прибутку на свою користь. В тому числі недержавний пенсійний фонд не наділений правом розміщувати грошові кошти на банківських депозитних рахунках, що є пенсійними активами від свого імені як власні, отримувати не на користь учасників відповідний дохід (відсотки). Будь-які грошові кошти пенсійного фонду, в тому числі і інвестовані у банківські депозитні рахунки, не втрачають свій статус як пенсійні активи недержавного пенсійного фонду. Грошові кошти у вигляді доходу, отримані пенсійним фондом в результаті здійснення такого інвестування, також мають статус пенсійних активів, зараховуються до вартості активів такого фонду та належать його учасникам.

При цьому, згідно ч.1 ст.34 Закону № 1057-IV управління активами недержавних пенсійних фондів може здійснюватися, зокрема, компанією з управління активами.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону № 1057-IV, особи, що здійснюють управління активами пенсійних фондів, під час провадження такої діяльності не мають права, крім іншого, використовувати пенсійні активи пенсійного фонду для забезпечення виконання будь-яких зобов'язань, виникнення яких не пов'язане з функціонуванням цього пенсійного фонду, в тому числі власних.

Згідно ст.44 Закону № 1057-IV недержавний пенсійний фонд може обслуговуватися тільки одним зберігачем.

Усі операції з пенсійними активами пенсійного фонду здійснюються через зберігача. Поточні рахунки пенсійного фонду відкриваються у зберігача. Пенсійні активи пенсійного фонду в формі цінних паперів та документи, які підтверджують право власності на пенсійні активи в інших формах, зберігаються у зберігача.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону № 1057-IV пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків. Аналогічні приписи містить і ст.50 Закону № 4452-VI.

З огляду на зазначене, пенсійні активи позивача, який є відкритим пенсійним фондом, не можуть бути будь-яким забезпеченням, і не можуть управлятись як пенсійні активи безпосередньо банком.

При цьому, держава гарантує збереження пенсійних активів шляхом заборони їх використання не за цільовим призначенням.

Таким чином, імперативна заборона включати пенсійні активи до ліквідаційної маси банків встановлює пряму заборону виконувати будь-які зобов'язання фінансової установи (банку) за рахунок цих пенсійних активів.

Те, що активи недержавних пенсійних фондів не можуть включатися до ліквідаційної маси будь-якого із банків підтверджується і роз'ясненнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Тобто, орган державної влади, що формує та забезпечує реалізацію політики державного регулювання у сфері ринків фінансових послуг прямо зазначає, що пенсійні активи мають спеціальний правовим режим, що гарантує заборону їх включення до ліквідаційної маси будь-якого банку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що незалежно від того на підставі якого правочину активи пенсійного фонду були розміщені у банку, банк, що ліквідується зобов'язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція закріплена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 року (К/800/54289/13).

За ч. 1 ст.3 Закону № 4452-VI установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд).

Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку (ч.1 ст.4 Закону № 4452-VI).

При цьому, система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники (п.15 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI).

Учасниками Фонду є банки. Участь банків у Фонді є обов'язковою. Особливості участі перехідного банку у Фонді визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду (ч.1 ст.17 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.20 Закону № 4452-VI, Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для, крім іншого, виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону.

Згідно ч.1 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Функції з ліквідації банку відповідно до Закону № 4452-VI виконує Уповноважена особа Фонду від імені Фонду та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (ч.1 ст.46 Закону № 4452-VI).

В той же час, за правилами ч.2 ст.46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Аналогічні положення закріплені в Положенні про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженому Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2 (далі-Положення).

Згідно п.2.10. п.2 Положення, Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов'язана вжити заходів щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю іншому управителю відповідно до вимог законодавства України.

При цьому, визначення конкретного банку, в який мають бути повернені пенсійні активи, має бути здійснено позивачем відповідно до вимог ст.44 Закону № 1057-IV.

З вказаного слідує, що обов'язок щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача покладається виключно на Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Відповідно до п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням розуміють повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи з наведеного та враховуючи відсутність у відповідачів повноважень на використання пенсійних активів, суд приходить до висновку, що вони не можуть вчинити щодо цих активів інші дії, ніж повернення їх позивачеві, а тому, обраний спосіб захисту порушеного права (зобов'язання повернути кошти та валютні цінності (золото)) є належним і єдино можливим способом повного захисту порушеного права позивача та його учасників.

Вказана позиція підтверджена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015 №К/800/6852/15, К/800/9445/15 (а.с. 226).

В той же час, слід зауважити, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

При вирішені спору по суті, судом враховувалося висновки викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2015, зокрема, судом перевірено суму пенсійних актів, у тому числі унцій золота позивача, що знаходилися на рахунку ПАТ «Брокбізнесбанк».

Так, згідно виписки по особовому рахунку №00 від 29.04.2014 (а.с. 52) залишок становить 1 190 035, 59 грн. Відповідно ж до виписки по особовому рахунку №10 (а.с.55) залишок становить 61,42 унцій, що за наслідком конвертування становить 904 768, 38 грн. станом 30.04.2015. За таких обставин, суд приходить до висновку, що саме 904 768, 38 грн. має бути повернуто позивачу як еквівалент 61,42 унцій.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що саме Уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку зобов'язана вжити заходів щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі в силу положень частини 2 статті 71 КАС України частково спростували покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі частково довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» задовольнити частково.

2. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» пенсійний капітал у розмірі 1 190 035, 59 грн., розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» згідно договору №3508/11 про відкриття банківських рахунків та здійснення розрахунково-касового обслуговування від 16.03.2011.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» Куреного Олександра Вікторовича повернути Непідприємницькому товариству «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» пенсійні активи у сумі 904 768, 38 грн. в якості компенсації за 61,42 унції золота розміщені у Публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» на особовому рахунку Непідприємницького товариства «Відкритий недержавний пенсійний фонд «Український пенсійний капітал» №10.

4. Відмовити в задоволенні іншої частини вимог.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Суддя В. І. Келеберда