Справа № 2595/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2010 р. справа № 2а-62/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області

на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2009 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

03 листопада 2009 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, згідно якого просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії згідно ст.. 50,54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю - 50% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50,54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 листопада 2006 року. 07 грудня 2009 року надав доповнення до адміністративного позову, в яких просив поновити строк подачі адміністративного позову для захисту його прав( а.с.31).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що пенсія позивачу нараховувалась вірно , згідно вимог чинного законодавства, а саме - Постанов Кабінету Міністрів України. зазначав про те. що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»не можуть бути застосовані до даних правовідносин та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду, оскільки про поважність причин пропущення строку звернення до суду позивач не зазначає ( а.с.18).

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1.. було задоволено повністю. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, інваліду 3-ї групи, з 01.11.2006 року у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також провести перерахунок щомісячної додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням положень ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З вказаною постановою не погодилось Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, подало апеляційну скаргу, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначали про безпідставне незастосування судом положень ч.1 ст.100 КАС України, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду. Посилались на те, що розмір пенсії позивачу був обрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року. Вважають, що їх дії є правомірні, оскільки відповідають чинному законодавству. Вважають безпідставним застосування при нарахуванні даного виду пенсії положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком згідно вищевказаної постанови КМУ складає 22.30 грн..

Заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Сторони до судового засідання не зявились, про час розгляду справи сповіщені належним чином, підстави для перенесення розгляду справи на іншу дату - відсутності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач відноситься до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, йому встановлена 3 група інвалідності, щодо якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою та він отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 групи за шифром 325, що визнається сторонами, та сумнівів щодо достовірності вказаних обставин у суду не виникає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка обрахована йому хоча і по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не у розмірах, які зазначені у статтях 50,54 спеціального Закону, а відповідно до розмірів, визначених Постановами Кабінету Міністрів України за відповідні роки, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року, що порушує права позивача. А тому, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»державна пенсія позивача має бути не нижчою восьми мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсію за шкоду, заподіяну здоровю не нижчою 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у вигляді: а) державних пенсій; б) додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до першої категорії, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796 в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та інші постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»де визначено, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

В той же час суд першої інстанції, при вирішення клопотання відповідача про застосування положень ч.1 ст. 100 КАС України, не враховуючи фактичні обставини справи, не наводячи ніяких обґрунтувань з указаного питання, дійшов невірного висновку, зазначивши в мотивувальній частині постанови єдину фразу «строк звернення позивача до суду підлягає поновленню».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи із наступного.

Частиною другою статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна дізнатись про порушення своїх прав.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову лише за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач при розгляді справи у суді першої інстанції просив відмовити позивачу у задоволенні вимог у зв'язку з пропуском ним строку звернення до суду ( а.с17). З цих же підстав оскаржував і постанову суду від 07 грудня 2009 року.

Позивач не надав ніяких доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, не зазначав про це в доповненій позовній заяві ( а.с.26), не заявляв про це у судовому засіданні, що не дає суду апеляційної інстанції підстав вирішувати питання про можливість застосування положення ч.2 ст. 100 КАС України.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне застосовувати положення частини 1 статті 100 КАС України.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 03 листопада 2009 року, його права підлягають поновленню лише з 03 листопада 2008 року.

При визначенні кінцевих строків зобовязання відповідача щодо проведення нарахування та виплати позивачу пенсії, колегія суддів враховує, що друга група інвалідності позивачу встановлена довічно, пенсія також нарахована довічно, а згідно положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач зобовязаний здійснювати перерахунок пенсії кожен раз з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, що не протирічить положенням ч.2 ст.19 Конституції України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне щодо права позивача на отримання пенсії у 2008 році у розмірі, передбаченому саме статтями 50, та п.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Окрім того, що права позивача не підлягають поновленню до 03.11.2008 року у звязку з пропуском строку звернення до суду, слід взяти до уваги і те, що з 01 січня 2008 року Законом № 107-VI від 28.12.2007 «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України « у статті 50 та 54 спеціального Закону були внесені зміни. Однак, рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України«- визнані неконституційними, і, відповідно до п.4 резолютивної частини рішення, втрачають чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, дії відповідача по нарахуванню ОСОБА_1 пенсії за період з 01 січня по 22 травня 2008 року у розмірах, які встановлені Законом № 107-VI від 28.12.2007 «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України «є правомірними і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.. за вказаний період слід відмовити також і за їх безпідставністю.

При розгляді справи апеляційний суд керувався пунктом 9 оглядового листа Вищого Адміністративного Суду України від 14.08.2008 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення»та листом Вищого Адміністративного Суду України №910/13/13-09 від 17.06.2009

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст..205, 207 КАС України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 грудня 2009 року у частині задоволених позовних вимог скасувати, та прийняти нову постанову в цій частині.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірах, передбачених п.4 ст.54, ст..50, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог п.4 ст.54, ст..50, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: держаної пенсії - у розмірі шести мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком , обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 03 листопада 2008 року і в подальшому , за мінусом отриманих ним сум за вказані періоди та забезпечити її виплату.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України.

Повний текст постанови складено 06 серпня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_2