Справа № 808/1381/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/1381/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" березня 2015 р.

справа № 808/1381/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2014 р. у справі № 808/1381/14

за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

до Публічного акціонерного товариства "Завод "Львівсільмаш"

про стягнення заборгованості з рахунків у банках, -

встановив:

24 лютого 2014 року позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на користь державного бюджету України грошові кошти в розмірі 3250382,09 грн. з рахунків у банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2014 року позовну заяву в частині стягнення заборгованості, яка виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій з земельного податку за 2009 рік в сумі 499669,5 грн. та за 2010 рік в сумі 611292 грн. залишено без розгляду.

Ухвала суду вмотивована тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, передбачений ст. 102 Податкового кодексу України, а також п.п. 15.1.1. п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року (який діяв на час виникнення податкових зобов’язань).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

До судового засідання сторони повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, не з’явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24.02.2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом про стягнення заборгованості з рахунків у банках.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2014 року адміністративний позов в частині стягнення заборгованості, яка виникла на підставі самостійно поданих податкових декларацій з земельного податку за 2009 рік в сумі 499669,5 грн. та за 2010 рік в сумі 611292 грн. залишено без розгляду через порушення позивачем 1095-денного строку давності, визначеного ст. 102 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що даний адміністративний позов стосується відносин, які виникли в сфері справляння податків і зборів.

Так, відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Окрім того п.п. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.200 року (який діяв на час виникнення податкових зобов’язань) встановлено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Також згідно п.п. 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.200 року (який діяв на час виникнення податкових зобов’язань) встановлено, що у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Відповідно до матеріалів справи позивач просить суд стягнути податковий борг з відповідача, який виник більш ніж 1095 днів до звернення позивача з позовом до суду, а саме за період з лютого по грудень 2009 року в сумі 499669,5 грн. та за 2010 рік в сумі 611292 грн.

Колегія суддів вважає, що тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини, тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що в частині стягнення земельного податку за 2009 рік в сумі 499669,5 грн. та за 2010 рік в сумі 611292 грн. позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні процесуальних норм.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм процесуального права, тому ухвалу суду у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.198, ст.200, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.05.2014 р. у справі № 808/1381/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун