Справа № 810/1582/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року № 810/1582/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області про оскарження податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 15.12.2014 № , № , №, №, №, №, №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства та прийняті на їх підставі рішення є необґрунтованими і протиправними.

До судового засідання представники сторін не з'явились.

Позивач звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що оскаржувані рішення є обґрунтованими, оскільки позивачем порушено вимоги закону щодо своєчасності сплати екологічного податку.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» є юридичною особою, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у м. Славутичі Головного управління ДФС у Київській області.

Посадовими особами ДПІ у м. Славутичі у грудні 2014 року проведено камеральну перевірку КП «УЖКГ» щодо своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань.

За наслідками перевірки складено наступні акти: № 776/15/31476318 від 12.12.2014, згідно якого встановлено порушення строку сплати узгодженого податкового зобов'язання - екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, № 777/15/31476318 від 12.12.2014, згідно якого встановлено порушення строку сплати узгодженого податкового зобов'язання зі сплати за користування надрами № 778/15/31476318 від 12.12.2014, згідно якого встановлено порушення строку сплати узгодженого податкового зобов'язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб.

На підставі висновків вказаних актів перевірок відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 15.12.2014:

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 681,56 грн.,

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 2 159,87 грн..

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 7011,10 грн.,

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 4503,46 грн.,

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 46 646,38 грн..

- № про застосування штрафних санкцій у сумі 7 669,52 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, КП «УЖКГ» оскаржено їх в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Київській області та ДФС України.

За наслідками адміністративного скарження висновки актів перевірок та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, КП «УЖКГ» звернулось до суду з позовом про їх оскарження.

Згідно п. 41.1 ст. 41 ПК України органи доходів і зборів визначені як контролюючі органи, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізують державну податкову, державну митну політику, забезпечують формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечують формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Зі змісту пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України слідує, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахування штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 20.1.19 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та /або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання , - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пп. 240.1.1 п. 240.1 ст. 240 ПК України платниками екологічного податку є суб'єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються: викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Відповідно до пп. 263.1.1 п. 263.1 ст. 263 ПК України платниками плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення ( або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках).

Згідно ст. 269 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) платниками податку - плати за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Враховуючи викладене, на КП «УЖКГ» як платника податків покладено обов'язок щодо своєчасної сплати екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, плати за користування надрами та плати за землю.

Як встановлено судом, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті внаслідок порушення позивачем строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з екологічного податку, плати за користування надрами та плати за землю.

На обґрунтування позовних вимог позивачем не вказано про те, що у нього відсутній обов'язок зі сплати такого податку, або ним у добровільному порядку виконано вимоги закону щодо його сплати.

Також позивачем не заперечувались висновки перевірок в частині порушення строку сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Щодо доводів позивача стосовно протиправності оскаржуваних повідомлень-рішень з посиланням на Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», суд зазначає наступне.

Так, згідно ст. 5 вказаного Закону на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

На суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам, енергогенеруючим компаніям та підприємствам Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на їх недоїмку з платежів до бюджетів усіх рівнів.

Проте, як встановлено судом, на підставі вказаних актів камеральних перевірок оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями до позивача застосовані саме штрафні санкції за несплату узгоджених платежів, а не пеню.

Вказане також підтверджується розрахунками штрафної санкції до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 7, 9, 12, 13), згідно яких до суми податкових зобов'язань, визначених такими рішеннями, пеню не включено.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч. 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваних рішень. Водночас, докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача та доказами, наявними в матеріалах справи, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як встановлено судом, розмір майнових вимог, заявлених позивачем, становить 76 623,49 грн., відповідно, ставка судового збору становить 1 827,00 грн.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 827,00 грн. (квитанція від 10.04.2015 № 10, а.с. 5), у зв'язку з чим підстави для стягнення суми судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.