Справа № 817/470/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Комшелюк Т.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"08" червня 2015 р. Справа № 817/470/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" квітня 2015 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.12.2014 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області № від 03 грудня 2014 року визнано протиправним та скасовано у повному обсязі.

Присуджено на користь позивача - фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ДПІ у м.Рівному звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 26 вересня 2014 року протягом п"яти робочих днів посадовими особами ДПІ у м.Рівному була проведена позапланова документальна невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з питань своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи, достовірності декларування даних та своєчасності сплати додаткових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб з продажу рухомого майна за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Підставами для проведення перевірки був пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (далі ПК України), згідно якого, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом.

За результатами проведеної перевірки податковим органом був складений акт №233/17-16-17-01/НОМЕР_2 від 09.10.2014 року у якому відображені виявлені порушення податкового законодавства.

Так, пунктом 1.8. акту перевірки встановлено, що фізична особа - платник податку ОСОБА_3 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року отримував оподатковувані доходи від продажу (обміну) об'єктів рухомого майна, що оподатковуються за ставкою, визначеною в п.167.2 ст.167 ПК України.

Відповідачем встановлено, що в порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.167.2 ст.167, п.173.1, п.173.2 ст.173 та п.179.1 ст.179 ПК України, фізичною особою ОСОБА_3 не задекларовано дохід, який підлягає оподаткуванню в сумі 143141,00грн. та не сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 7157,05грн. за ставкою 5%.

Пунктами 1.10. та 1.11. акту перевірки встановлено, що згідно відомості ЦБД ДРФО та АРМів ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області, а також отриманих відповідей встановлено, що ОСОБА_3 ввозив на територію України транспортні засоби та здійснював їх реалізацію. Проте ОСОБА_3 не з'явився до ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області та не подав в передбачених законодавством термін податкову декларації про суми отриманих доходів за реалізацію транспортних засобів за результатами 2013 року та не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб від реалізації рухомого майна відповідно до ст.173 ПК України.

Відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податку ОСОБА_3 протягом 2013 року отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

За наслідками висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.12.2014 року, яким донараховано 7157,05 грн. податку на доходи фізичних осіб та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1789,26 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Оподаткування доходів фізичних осіб регулюється статтями 162-179 розділу IV Податкового кодексу України.

Зі змісту п.162.1. ст.162 ПК України слідує, що платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

У відповідності до ст.177 ПК України встановлено порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Так, розділом IV ПК України виділено наступні категорії платників податку на доходи фізичних осіб: фізичні особи (резиденти та нерезиденти), податкові агенти та фізичні особи - підприємці (які не обрали спрощену систему оподаткування).

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, що протягом 2013 року ФОП ОСОБА_3 перебував на спрощеній системі оподаткування з наступними видами діяльності: діяльність у сфері права, діяльність наземного транспорту та роздрібна торгівля, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку Серії НОМЕР_3, виданого 30.01.2012 року.

Основними видами діяльності позивача, як підприємця, у 2013 році, від яких він отримував дохід, були діяльність наземного транспорту та діяльність у сфері права, що не заперечувалося представником відповідача.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2013 року позивач задекларував дохід в сумі 81 098 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2013 року позивач задекларував дохід в сумі 116 835 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2013 року позивач задекларував дохід в сумі 125 000 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік позивач задекларував дохід в сумі 112 222 грн.

Згідно банківських квитанцій від 13.05.2013 року, 19.08.2013 року, 17.07.2013 року та 12.11.2013 року, 18.02.2014 року, позивач сплатив єдиного податку за 2013 рік в сумі 21 816 грн.

Також позивачем 27.01.2015 року до ДПІ у м.Рівному було подано уточнюючі податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця з виправленими показниками за наступні періоди: І квартал 2013 року, півріччя 2013 року, 3 квартали 2013 року та за 2013 рік.

Згідно таких уточнюючих декларацій, позивачем було зазначений дохід від діяльності у сфері права за 2013 рік в сумі 4000 грн.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених документів, позивач протягом 2013 року отримав дохід від здійснення господарської діяльності в загальній сумі 434 155 грн., з яких 430 155 грн. - від продажу автомобілів та 4 000 грн. від наданих юридичних послуг.

Разом з тим, як вбачається із відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, наданих відповідачем, дохід позивача за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року від продажу рухомого майна становить 227 663 грн.

Однак, позивачем, як суб'єктом підприємницької діяльності, було задекларовано значно більшу суму доходу від продажу рухомого майна, ніж зазначено в акті перевірки та в центральній базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, а відтак і податок сплачений у більшому розмірі.

Щодо твердження апелянта про не подання позивачем декларації про майновий стан і доходи, отримані у 2013 році від продажу рухомого майна (по строку подачі до 01.05.2014 року) колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної перевірки та складання акту перевірки відповідачем не було застосовано до платника податків штрафну (фінансову) санкцію за неподання звітності за 2013 рік, як це передбачено ст.120 ПК України, в той час, як відповідачем зазначено порушення п.179.1. ст.179 ПК України, згідно якого, платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пп.49.18.4. п.49.18. ст.49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Дана норма стосується подання податкової декларації фізичною особою (не підприємцем).

Актом перевірки № 233/17-16-17-01/НОМЕР_2 від 09.10.2014 року встановлено проведення перевірки фізичної особи ОСОБА_3 з питань своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи.

Проте, за наслідками висновків акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.12.2014 року, яким збільшено суму грошових зобов'язань ФОП ОСОБА_3, а не фізичній особі.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно того, що у відповідності до пп.292.1.1 п.292.1 ст.292 ПК України доходом платника єдиного податку є, для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Тобто, із вказаної норми слідує, що фізична особа-підприємець позбавлена правових підстав для включення до доходів доходи, отримані від продажу рухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі. Отже, позивач безпідставно зазначив суму доходів, отриманих від продажу автомобілів у податковій звітності суб'єкта підприємницької діяльності, оскільки мав вказати такі доходи у річній декларації про отримані доходи як фізичної особи.

Окрім того в суді першої інстанції представник відповідача не заперечував, що спірна сума доходу вже була відображена в податкових декларація позивача, як суб'єкта підприємницької діяльності за 2013 рік і сума податку (5%) сплачена до бюджету, а отже спірна сума вже була об'єктом оподаткування, та не надав пояснень з приводу підстав необхідності повторного оподаткування вказаної суми вже фізичною особою.

З урахуванням зазначених обставин справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є зареєстрованим суб'єктом підприємницької діяльності та здійснює діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а тому повторне оподаткування одних і тих же операцій з продажу товарів, тільки вже фізичною особою, не передбачено законодавством України, а відтак позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення форми "Р" № від 03.12.2014 року не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

- ,