Справа № 818/2091/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ К/800/66929/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014року

у справі №818/2091/14

за позовом до третя особа: проОСОБА_4 Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго", визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Сумького окружного адміністративного суду з позовом до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту Антимонопольний комітет), яким просив визнати дії щодо прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги протиправними, скасувати рішення про відмову в задоволенні скарги та зобов'язати повторно розглянути скаргу, у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014року у справі №818/2091/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію окружний та апеляційний адміністративні суди виходили з відсутності підстав для задоволення позову, оскільки в процесі розгляду справи не знайшов своє підтвердження факт вчинення Антимонопольним комітетом протиправних дій.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами пп.3 п.2 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», просить вищезазначені судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Антимонопольний комітет подав до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в якому наголошував на відповідності судових рішень обставинам справи та вимогам законодавства України, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Справу розглянуто в попередньому судовому засіданні з врахуванням повноважень суду, встановлених частиною 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.05.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Антимонопольного комітету зі скаргою щодо неправомірності дій публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», які полягають у відмові в укладанні договору про приєднання до електричних мереж належних йому електроустановок, а саме: розподільчих вузлів телекомунікації, розташованих в багатоквартирних житлових будинках, що знаходяться по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

В обґрунтування скарги позивач вказав, що протягом січня - лютого 2014 року він звертався до ПАТ «Сумиобленерго» із заявами щодо укладання договору про приєднання до електричних мереж належних йому електроустановок за вказаними вище адресами, однак ПАТ «Сумиобленерго» було відмовлено в укладанні договору.

Листом від 25.07.2014р. за № 01-27/1693 Антимонопольним комітетом повідомлено позивача про відмову у розгляді скарги, в зв'язку з відсутністю у діях ПАТ «Сумиобленерго» ознак порушення конкурентного законодавства.

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

За приписами частини 1 статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Відповідно до пункту 20 Правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, затверджених Розпорядженням Антимонопольний комітет України від 19.04.1994 року №5, у разі не виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

На підставі викладених норм, судова колегія Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції передує виявлення ознак порушення такого законодавства.

В процесі розгляду справи судами не виявлені ознаки порушення ПАТ «Сумиобленерго» конкурентного законодавства. З цією позицією погоджується судова колегія касаційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно з Пунктом 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013р. №32, електропередавальна організація не має права відмовити в приєднанні до її мереж електроустановки замовника за умови дотримання ним вимог цих Правил. Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою. Для отримання проекту договору про приєднання замовник звертається до електропередавальної організації за місцем розташування його електроустановок із заявою про приєднання електроустановки певної потужності та пред'являє паспортний документ.

До заяви про приєднання електроустановки певної потужності додаються:

- ситуаційний план із зазначенням місця розташування електроустановки та викопіювання з топографо-геодезичного плану в масштабі 1:2000 із зазначенням місця розташування електроустановки, земельної ділянки або прогнозованої точки приєднання;

- копія документа, який підтверджує право власності чи користування цим об'єктом або, за відсутності об'єкта, право власності чи користування земельною ділянкою;

- копія належним чином оформленої довіреності чи іншого документа на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори (за потреби).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в якості доказу,який підтверджує право користування приміщеннями в житлових будинках по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, ОСОБА_4 надані заявка-замовлення про приєднання до публічного договору від 3 травня 2013 року за підписом ОСОБА_5 та заявка-замовлення від 18 квітня 2013 року за підписом ОСОБА_6

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, власникам квартири дво - або багатоквартирному житловому приміщені належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому приміщені.

За приписами частини 2 статті 369 Цивільного кодексу України, розпорядження майном, що є як у спільній сумісній власності та і в спільній частковій власності здійснюється виключно за згодою всіх співвласників.

В рішенні від 02.03.2004 року №4-рп/2004 у справі №1-2/2004 Конституційного суду України зазначив, що допоміжні приміщення, відповідно до п. 2 ст. 10 Закону №2482-XII, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступників) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями.

Враховуючи наведене вище, судова колегія Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що прийняття рішення про надання дозволу на укладення договору про приєднання до електричних мереж у вказаних вище будинках, які є спільною власністю, пов'язується зі обов'язковою згодою співмешканців будинку на таке приєднання.

В процесі розгляду справи позивачем не надано доказів отримання від власників квартир житлових будинків за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 згоди на приєднання електроустановки.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що відповідачем до ПАТ «Сумиобленерго» не надано документу, який підтверджує право власності чи користування об'єктами нерухомості, що, у відповідності до пункту 1.3 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013р. №32, є обов'язковою умовою.

Про відсутність повного комплекту документів ПАТ «Сумиобленерго» повідомило позивача та додатково зазначило, що за наявності вищезазначених документів у термін, визначений законодавством, надасть технічні умови. В зв'язку з викладеним твердження ОСОБА_4, що відповідач не надав суду доказів направлення ПАТ «Сумиобленерго» на його адресу зауважень стосовно документів, які повинні подаватися , є безпідставними.

Посилання в касаційній скарзі на відсутність інших вимог в письмовій формі з боку ПАТ «Сумиобленерго», крім тих, які зазначені в листі від 19.02.2014 року №56/1843, спростовуються матеріалами справи.

Твердження касатора, що ПАТ «Сумиобленерго» вимагало від нього не передбачених законодавством та вимагало додаткових зобов'язань, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи.

З огляду на наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій. Підстави вважати, що Антимонопольним комітетом порушені вимоги пп.3 п.2 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відсутні.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №818/2091/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: