Справа № 826/781/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/781/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_3, громадянка Ісламської Республіки Іран про визнання протиправним дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просив:

- поновити строк звернення до адміністративного суду;

- визнати протиправними дії Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010, видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1;

- скасувати рішення Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

Окружним адміністративним судом м. Києва поновлено строк звернення до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, було доведено суду правомірність його дій при реєстрації шлюбу між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.10.2010 та вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010, видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1. Суд також не вбачає порушень вимог законодавства при прийнятті рішення Лівобережного відділу реєстрації Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3. А відтак відсутні підстави для скасування рішення Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 06.10.2010 укладено шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 2771 від 06.10.2010 та видано свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 подав позов про розірвання шлюбу який був задоволений рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07.09.2012, яке набуло чинності 18.09.2012 та 21.12.2012 зареєстровано розірвання шлюбу Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва.

Зі слів позивача у січні 2015 року він у телефонній розмові дізнався від ОСОБА_3, що вона, як станом на жовтень 2010 року, та і у теперішній час перебуває у шлюбі з громадянином Ірану від якого має повнолітню дитину, і цей факт був прихований третьою особою перед реєстрацією шлюбу з позивачем.

Відповідач у своїх запереченнях на позов підтвердив реєстрацію шлюбу між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ОСОБА_3 06.10.2010 та зазначив про відсутність заяви про державну реєстрацію шлюбу через те, що її було знищено відповідно до чинного законодавства у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Проте надав копію актового запису та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача були всі наявні документи відповідно до чинного законодавства, а тому, в силу викладених обставин, відповідач діяв правомірно відповідно до вимог чинного законодавства.

Однак, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті рішення про реєстрацію шлюбу не врахував особливостей національного законодавства Ісламської Республіки Іран як частини ісламського сімейного права, яке регулює укладення - розірвання шлюбу, зокрема право чоловіка повернути жінку після розірвання шлюбу протягом трьох місячних циклів після розірвання шлюбу і таке право чоловік може використати три рази та обов'язок жінки повернутися до чоловіка за його вимогою, при чому порушення цієї вимоги карається смертною карою.

Витяг з акту розірвання шлюбу № 7448 громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_4 та громадянки Ісламської республіки Іран ОСОБА_3 містить відповідний реквізит про вид розлучення: перше розлучення. Рішення Шаріатського суду про розірвання шлюбу між громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_4 та громадянки Ісламської республіки Іран ОСОБА_3 відсутнє, тож немає жодних відомостей про використання громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_4 свого права повернути жінку ОСОБА_3. Тобто, даний документ не містить відомостей про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 остаточно.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи паспортний документ НОМЕР_2 ОСОБА_3 не містить відомостей про законне перебування в Україні та про сімейний стан. Відповідач прийняв як належний документ, який встановлює сімейний стан довідку посольства Ісламської республіки Іран № 7882 від 27.08.2010, яка видана на підставі посвідчення особи НОМЕР_3. Таке посвідчення особи не був наданий третьою особою при реєстрації шлюбу.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що жоден з документів доданих до заяви про реєстрацію шлюбу не легалізований у порядку та спосіб, передбачений Інструкцією про порядок консульської легалізації офіційних документів в Україні і за кордоном, затвердженої наказом МЗС № 113 від 04.06.2002.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем при прийнятті рішення про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.10.2010 вчинено ряд порушень, зокрема, відповідач не надав оцінки змісту наданих документів, обмежившись лише встановленням їх наявності, не перевірив наявності обов'язкових реквізитів таких документів, не звернув уваги на те, що паспорт третьої особи з перекладом, довідка про сімейний стан з перекладом, виписка із акту розірвання шлюбу з перекладом не були видані або легалізовані консульською установою або дипломатичним представництвом цієї країни та надалі легалізовані МЗС України, а також не врахував, що переклад тексту на українську мову не був засвідчений дипломатичним представником або консульською установою України за кордоном, посольством (консульством) Ірану, іншим відповідним органом цієї держави.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2015 скасувати ухвалити нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним дій та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними дії Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010, видачі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1.

Скасувати рішення Лівобережного відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві щодо реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вчинення актового запису № 2271 від 06.10.2010.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 05.06.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.