Справа № 820/1924/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 квітня 2015 р. № 820/1924/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Сиром'ятнікова В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області
до Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області
про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області (надалі відповідач), в якому просив суд:

- визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області Чурікової Т.М. та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.02.2015 року ВП № 46542923;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області прийняти до провадження виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року по адміністративній справі № 820/15083/14 та негайно виконати рішення суду, на підставі якого видано цей виконавчий документ.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що державним виконавцем відділу ДВС Вовчанського РУЮ Чуріковою Т.М. 16.02.2015р. за ВП № 46542923 винесено спірну постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області Харківським окружним адміністративним судом щодо примусового виконання постанови суду у справі № 820/15083/14 від 04.09.2014р. Позивач вважає, що підстави для відмови, викладені у постанові державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, не мають законного підґрунтя та не відповідають дійсності, а також спірна постанова винесена державаним виконавцем необґрунтовано, з порушенням вимог законодавства, а відтак вказана постанова державного виконавця підлягає скасуванню. За судженням позивача, відповідача також слід зобов'язати прийняти до провадження виконавчий лист Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року по адміністративній справі № 820/15083/14 та негайно виконати рішення суду, на підставі якого видано цей виконавчий документ.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені у позові, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач - Відділ державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, визначеному ст. ст. 33-35 КАС України, повноважного представника до суду не направив, правом надати письмові заперечення на позов не скористався.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Правовідносини з приводу розгляду адміністративним судом справ, предметом яких є рішення, дії, бездіяльність державної виконавчої служби унормовані ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), котрі відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

З аналізу викладених вище норм права, суд приходить висновку, що виконавче провадження являє собою сукупність дій державного виконавця, спрямованих на примусове виконання визначених законом виконавчих документів. Суд зазначає, що державним виконавцем вчиняються дії з примусового виконання, крім іншого, виконавчих листів, що видаються судами.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Підстави для відкриття виконавчого провадження перелічені в ст. 19 Закону.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2014р. у справі № 820/15083/14 задоволені позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Харківській області. Зупинено до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей експлуатацію будівель столової, спального корпусу (триповерхова залізобетонна будівля) та будинків № 1, 2, 3 та 4 (цегляні одноповерхові будиночки) бази відпочинку "Інтурист" Публічного акціонерного товариства "Готель "Мир", розташованих за адресою: Україна, Харківська область, Вовчанський район, с. Металівка, вул. Вовчанський шлях, 37, шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання. Постанову суду в цій частині допущено до негайного виконання. (а.с. 21-27).

Вказана постанова суду в силу ст. 254 КАС України набула законної сили та Харківським окружним адміністративним судом за заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області 11.02.2015р. був виданий виконавчий лист. (а.с. 20).

Оглянувши копію вказаного вище виконавчого документу, суд відзначає, що даний виконавчий документ цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Спірною постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області Чурікової Т.М. від 16.02.2015 року ВП № 46542923 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем у постанові зазначено, що відсутні заходи примусового виконання рішення. (а.с. 19).

Перевіряючи на відповідність закону вказаного вище рішення та дій суб'єкта владних повноважень, суд відмічає, що критерії правомірності рішень та діянь суб'єкта владних повноважень викладені законодавцем в ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачем згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а також наведених норм процесуального закону, суд встановив, що порядок дій державного виконавця під час вирішення питання щодо прийняття виконавчого документа до виконання унормований ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, за приписами ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 26 Закону встановлені підстави відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, а саме у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6 1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що виконавчий документ, виданий Харківським окружним адміністративним судом по справі № 820/15083/14 цілком відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби у встановлений Законом строк, а відтак у державного виконавця відділу ДВС Вовчанського РУЮ Харківської області не було обґрунтованих підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документу, а саме: виконавчого листа, виданого Харківським окружним адміністративним судом по справі № 820/15083/14 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Суд також відзначає, що зі змісту постанови суду та виконавчого листа вбачається, що на позивача - ГУ ДСНС України в Харківській області, покладено обов'язок щодо забезпечення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель столової, спального корпусу (триповерхова залізобетонна будівля) та будинків № 1, 2, 3 та 4 (цегляні одноповерхові будиночки) бази відпочинку "Інтурист" Публічного акціонерного товариства "Готель "Мир", розташованих за адресою: Україна, Харківська область, Вовчанський район, с. Металівка, вул. Вовчанський шлях, 37, шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, в частині здійснення контролю за усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що не покладає на нього повноваження уповноваженого суб'єкта по виконанню судових рішень - Державну виконавчу службу, а в даному випадку - державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області Чурікову Т.М.

За таких підстав, суд вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.02.2015 року ВП №46542923 прийнята відповідачем необґрунтовано, без достатніх правових підстав.

Суд також відзначає, що відповідно до ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Серед прав та обов'язків, передбачених ч.3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення (п.8).

Таким чином, посилання державного виконавця як на підставу для прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження про те, що у виконавчому листі від 16.02.2015 року відсутні заходи примусового виконання рішення є необґрунтованими, оскільки за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою має право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення, зміну способу і порядку виконання, а не вирішувати дане питання на стадії відкриття виконавчого провадження.

Слід також зазначити, що відповідно до Основного Закону України, держава забезпечує захист прав усіх громадян та суб'єктів господарювання, не залежно від форми власності; усі рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Отже, всі судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, розглядаючи цю справу, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а також юридичних осіб, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З'ясувавши обставини спірних правовідносин та перевіривши їх добутими по справі доказами, суд наголошує, що дії відповідача по винесенню спірної постанови були вчинені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, котрі передбачені законом, спірна постанова не задовольняє вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а відтак порушує прав та охоронювані законом інтереси позивача в публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про визнання дій незаконними - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області Чурікової Т.М. та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 16.02.2015 року ВП №46542923;

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області прийняти до провадження адміністративний лист Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року по адміністративній справі 820/15083/14 та негайного виконання виконати рішення суду, на підставі якого видано цей виконавчий документ.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко