Справа № 22-а-25294/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія100Доповідач у 2 інстанції Яворський
УХВАЛА

Іменем України

01 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського МА.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

розглянула у м. Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква про визнання права на перерахунок, зобовязання провести перерахунок, виплату та доплату до пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного із аварією на Чорнобильській АЕС, і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофимає право на отримання державної пенсії у розмірі виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб з урахуванням раніше проведених виплат. Позивачка просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати на підставі ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 16.04.2007 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2010 року позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква щодо відмови провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква починаючи з 01 січня 2009 року провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_2, згідно ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законодавством.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інвалід 3-ї групи і їй відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипризначається і виплачується пенсія.

Позивачка, оспорюючи дії відповідача вважає, що вона отримувала доплату значно нищу, ніж це передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим зверталася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та дійшов правильного висновку про те, що позивачка відповідно до вимог закону має право на доплату до пенсії, виплату державної і додаткової пенсії.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо того, що позивачка має право на перерахунок і виплату недоотриманої суми щомісячної грошової доплати.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 208 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: