Справа № 10444/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2010 р. справа № 2а-13958/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги управління праці соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2009 р. по справі № 2а-13958/08/0470 за позовом ОСОБА_1 до управління праці соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації, про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2008 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив зобов`язати відповідача зробити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача борг, що склався на цей час, у розмірі 6360,89 грн., зобов`язати відповідача виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності з діючим законодавством України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки недоплачену суму щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у розмірах , які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років , що у сумі складає 1982,60 грн.

Не погодившись з постановою відповідач та позивач подали апеляційні скарги. Позивач просив скасувати постанову та прийняти нову постанову якою задовольнити позовні вимоги, відповідач просив скасувати постанову та ухвалити нову якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, постанова суду підлягає частковому скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рікбуло встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьмиз урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не просить поновити строк звернення до суду, а відповідач просив застосувати наслідки такого пропуску. Тому суду першої інстанції належало вирішити питання щодо застосування наслідку пропуску строку, відмовивши в задоволені позовних вимог.

Проте, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що до даних правовідносин строк позовної давності на розповсюджується.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про застосування положень ст. 100 КАС України та вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог з 09.07.2007 року по 30.11.2007 року.

Статтею 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років вставлений з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду в грудні 2008 року, то його вимоги підлягають задоволенню за грудень 2007 року: грудень: 470 144,1 =325.9 грн. Всього 325.9 грн.

Щодо вимог позивача про доплату за 2008 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права, оскільки, відповідно до положень п. 23 пп. 7 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рікстаття 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми була викладена в наступній редакції: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п. 23 ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно з січня 2008 року. Тому суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності з діючим законодавством України є безпідставними оскільки завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав позивачів, а не тих прав, які виникнуть в майбутньому.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, в частині стягнення з відповідача суму недоотриманої щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 30.11.2007 року.

У зв`язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, пов`язаних із соціальними виплатами», який набрав чинності 10 березня 2010 року усі справи які пов`язані з призначенням, перерахунком, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним сціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг , допомоги, захисту, пільг, речогвого майна, пайків або грошової компенсації розглядаються у порядку цивільного судочинства. Згідно перехідних положень даного Закону адміністративні суди завершують розгляд справ данної категорії , провадження по яких відкрито. Тому судом касаційної інстанції є Верховний суд України, до якого і може бути здійснено оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч. 1 ст. 202, ст.205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2009 року скасувати в частині задоволених вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_3 в цій частині задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації щодо не здійснення перерахунку та невиплати в повному обсязі ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобов`язати управління праці соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_3 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року, включно в розмірі 325,9 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох з дня набрання нею чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: В.Ю. Поплавський

ОСОБА_4