Справа № 17880/09
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2010 р. справа № 2а-407/08/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Католікяна М.О.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Красоті А.О. ,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Комунального підприємства «Новгородківська районна друкарня»на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом прокурора Новгородківського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Новгородківському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства «Новгородківська районна друкарня»про стягнення заборгованості по пені та неустойки,

у с т а н о в и л а:

15 липня 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до КП «Новгородківська районна друкарня»про стягнення заборгованості по пені та неустойки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що за станом на 25.06.2008 р. за відповідачем обліковується заборгованість по пені та фінансовим санкціям за несвоєчасно сплачені страхові внески за період з 20.02.2004 р. по 20.11.2007 р. в сумі 26 944,18 грн. Відповідач дотепер не сплатив заборгованість, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної заборгованості (а.с.а.с. 1 3, 20, 42).

09 лютого 2009 року Кіровоградським окружним адміністративним судом було ухвалено постанову, якою суд задовольнив позов частково, стягнувши 24 277,84 грн. Постанова полягає у тім, що відповідач дійсно є боржником до Пенсійного фонду України за пенею та фінансовими санкціями, але сума заборгованості відповідно до розрахунку з І кварталу 2005 року складає 24 277,84 грн. (а.с.а.с. 95 97).

25 лютого 2009 року відповідач, не погодившись з ухваленою постановою, звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі відповідач послався на те, що рішення судом першої інстанції було ухвалене з порушенням матеріального та процесуального закону. З 2005 по жовтень 2006 року відповідач працював на спрощеній системі оподаткування. 04.09.2007 р. відповідач за рішенням суду від 28.08.2007 р. повністю сплатив недоїмку по страхових внесках в сумі 14 996,83 грн. (заборгованість за 2005, 2006 роки). З урахуванням викладено заборгованість відповідно до наданого розрахунку насправді складає 13 557,77 грн. Вказані обставини явилися причиною звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою, якою він просив постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду скасувати, ухвалити нову постанову про часткове задоволення позову (а.с.а.с. 103 105).

Представники відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор, представник позивача у судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, до початку судового засідання не надали документи, які підтверджують поважність причин неявки, та не заявили клопотання про відкладення розгляду справи. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності зі вказаною вище обставиною дає судові підстави для застосування положень ч. 4 ст. 196 КАС України.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів було встановлено, що відповідач є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України у Новгородківському районі Кіровоградської області.

У період з 2004 по 2005 роки включно відповідач мав статус платника єдиного податку за ставкою 10 %, про що свідчить довідка Новгородківського відділення Кіровоградської МДПІ № 2523/10/15 від 09.09.2008 р. (а.с. 32).

28 серпня 2007 року Господарським судом Кіровоградської області у справі № 18/102 за позовом прокурора Новгородківського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Новгородківському районі Кіровоградської області до КП «Новгородківська районна друкарня»про стягнення заборгованості по недоїмці було ухвалено постанову, якою суд стягнув з останнього заборгованість по недоїмці на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 15 772,06 грн., яка утворилася за період з 01.04.2005 р. по 17.08.2007 р. (а.с.а.с. 43 46).

04 вересня 2007 року та 05.09.2007 р. відповідач сплатив на підставі вказаного рішення 14 996,83 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 167, 168 відповідно (а.с. 58).

Відсутність заборгованості за вказаний період додатково підтверджується і актом звірки за станом на 01.01.2008 р. (а.с. 55).

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України від 16.03.2006 р. № 3583-ІV «Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року I кварталу 2005 року».

В силу частини 2 статті 106 Закону № 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

За твердженням позивача за станом на 25.06.2008 р. у відповідача перед Пенсійним фондом України утворилася заборгованість зі сплати пені та фінансових санкціях за несвоєчасну сплату страхових внесків в сумі 26 944,18 грн.

Водночас зважаючи на відсутність у відповідача будь-якої заборгованості по пені та фінансових санкціях перед Пенсійним фондом України за станом на 17.08.2007 р. (стягнуто за рішенням суду), колегія суддів вважає за безпідставне задоволення судом першої інстанції позову у зазначеній в оспорюваному рішенні суми.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 3583-ІV суми внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним законодавством України протягом 2004 року I кварталу 2005 року, але не були зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку з застосуванням Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», не вважаються заборгованістю. Донарахування та фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності щодо сум фактично сплачених внесків у 2004 році I кварталі 2005 року, не застосовуються.

Судом встановлено, що за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 28.08.2007 р. відповідач самостійно сплатив недоїмку. Недоїмка у свою чергу є базою для нарахування пені та штрафних санкцій у розмірі 10 % - до 30 календарних днів, 20 % - до 90 календарних днів, 50 % - понад 90 календарних днів. Ураховуючи те, ще недоїмку сформовано на різницю між нарахуванням та сплатою з єдиного податку (42 %), - в аналогічний спосіб мають формуватися пеня та штрафні санкції.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону № 3583-ІV Пенсійний фонд України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування на випадок безробіття у разі, якщо ними були застосовані фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарювання, обумовлених в статті 1 цього Закону за період 2004 року I кварталу 2005 року, та якщо вони були стягнуті, мають провести зарахування цих сум на особові рахунки страхувальників в рахунок майбутніх платежів.

Ураховуючи зміст приведеної норми, нараховані за спірний період пеня та штрафні санкції мали бути зараховані в рахунок майбутніх платежів, а оскільки відповідно до матеріалів справи за станом на 01.01.2008 р. відповідач не мав заборгованості, то для нарахування пені у повному обсязі не було законних підстав.

Таким чином, у відповідності з детальним розрахунком, наданим відповідачем, за період з 20.04.2005 р. по 04.09.2007 р. за відповідачем обліковується заборгованість по пені та штрафним санкціям в сумі 13 557,77 грн.

За змістом частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З матеріалів справи вбачається, що ані позивачем, ані судом в ухваленому рішенні, взагалі не обґрунтовано розмір заборгованості відповідача, не наведено періоду його утворення, а також його складових, що дає підстави вважати розміри заборгованості відповідача, зазначені у позовній заяві та рішенні суду першої інстанції недоведеними.

Статтею 159 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З аналізу встановлених фактів колегія суддів вбачає, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не було дотримано засад законності та обґрунтованості, і воно має бути скасовано у частині безпідставно стягнутих 10 720,07 грн.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити у резолютивній частині рішення найменування стягувача, на користь якого має здійснюватись стягнення, оскільки відсутність такого зазначення є перешкодою для фактичного виконання судового рішення і позбавляє це рішення його правового значення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, пунктом 2 статті 202, статтями 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Новгородківська районна друкарня»задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом прокурора Новгородківського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Новгородківському районі Кіровоградської області до Комунального підприємства «Новгородківська районна друкарня»про стягнення заборгованості по пені та неустойки, скасувати у частині стягнення заборгованості в сумі 10 720,07 грн., виклавши абзац 2 резолютивної частини у наступній редакції:

«Стягнути з Комунального підприємства «Новгородківська районна друкарня»на користь Управління Пенсійного фонду України у Новгородківському районі Кіровоградської області заборгованість по пені та фінансових санкціях в сумі 13 557,77 грн.»

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її виготовлення у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 18 серпня 2010 року.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя: М.В. Мірошниченко

Суддя: О.В. Юхименко