Справа № 11921/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2010 р. справа № 2а-463/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2009 року у справі № 2а-463/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, стягнення недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати протиправною Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі 7897,94грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007-2008 роках, зобовязати відповідача сплатити їй недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в розмірі 1896,34грн., з 22 травня 2008 року по 05 листопада 2008 року у розмірі 2172,34грн, відшкодувати їй за рахунок державного бюджету суму упущеної вигоди за період 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року в розмірі 2022,75грн., за період 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року у розмірі 1806,51грн.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 в розмірі меншому чим передбачено ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 09.07.07р. по 31.12.2007р. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, у відповідності до ч.1 ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, а тому нараховували та виплачували допомогу в межах бюджетних асигнувань і відповідно до електронної програми АСОПД. Просили відмовити позивачці у позові у звязку з пропущенням строків звернення до суду.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла, постанову суду в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Більш того, як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.9).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач після 09 липня 2007 року здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до статті 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-У (а.с.9), положення якої визнані неконституційними.

Приймаючи до уваги той факт, що з 9 липня 2007 року відновлена дія статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та дія ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" , за якою розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не повинен бути меншим за розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом, колегія суддів погоджується з висновком суду про неправомірність дій відповідача з липня 2007 року і до грудня поточного року щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме: ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що після 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму , а саме - згідно ст.. 62 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь ОСОБА_1 недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, та вірно зобовязав відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 01 жовтня 2007 року по грудень 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для застосування положень статей 99, ч.1 ст.100 КАС України, оскільки позивачка дізналась про порушення своїх прав лише у жовтні 2008 року з листа відповідача, а.с.11 і таке її твердження ніким не спростовано. Більш того, відповідач у судовому засіданні перщої інстанції не просив суд застосувати положення ч.1 ст.100 КАС України, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині без надання будь-яких доказів, колегією суддів до уваги не приймаються.

Та обставина, що у пункті третьому резолютивної частини оскаржуваної постанови не зазначений розмір прожиткового мінімуму, встановленого Державним бюджетом на 2007 рік, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення у цій частині, оскільки, при необхідності, відповідач не позбавлений права звернутись до суду за розясненням рішення у цій частині.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 31 березня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3