Справа № 826/4689/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року № 826/4689/15

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс"
до третя особа, Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.05.12 р. ВП № 32667758 Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в частині накладення арешту на нерухоме майно: квартира загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор Плюс" вважає, що вказаною постановою про арешт порушено його права як кредитора і заставодержателя, передбачені чинним законодавством України, тому просить її скасувати з огляду на наступне.

Позивач дізнався про винесення вказаної постанови 13.03.15 р. в процесі реалізації іпотечного майна у зв'язку з невиконанням іпотекодавцем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Оскаржувана постанова порушує переважне право позивача як іпотекодержателя згідно Закону України "Про іпотеку" на передане в іпотеку майно та задоволення його вимог за кредитним договором.

Відповідач надав пояснення щодо ВП № 32667758 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" боргу в сумі 95 350, 70 грн. та вказав, що 10.07.2012 року виконавче провадження закінчено. Разом з тим, суду надано копію матеріалів ВП № 47197818 про стягнення ОСОБА_1 на користь позивача боргу у розмірі 1 069 407, 21 грн.

ОСОБА_1 пояснень на позов не надав, представника до судового засідання не скерував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

07.08.08 р. між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2706/0808/88-495, згідно умов якого банком надано кредит у розмірі 55 000 дол. США до 07.08.18 р.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 07.08.08 р. між сторонами укладено іпотечний договір №2706/0808/88-495-Z-1, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно: квартира загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна м. Києва 24.12.03 р. №152-65.

Відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" після укладення договору іпотеки до Державного реєстру іпотек було внесено відповідний запис від 07.08.08 р. №7707531, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис від 07.08.08 р. №7707550.

28.11.12 р. між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір факторингу №15, згідно умов якого банк відступає фактору права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначеними у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку. Згідно реєстру заборгованості до нього включено ОСОБА_1 за №2255 щодо права вимоги за кредитним договором №2706/0808/88-495.

Також 28.11.12 р. між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено договір про відступлення права за іпотечними договорами, згідно умов якого згідно ст. 24 Закону України "Про іпотеку" сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників згідно договору факторингу від 28.11.12 р. №15, одночасно відступаються і права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Згідно договору про внесення змін та доповнень №1 за №2405 включено ОСОБА_1 за кредитним договором №2706/0808/88-495.

Постановою від 24.05.12 р. в межах виконавчого провадження ВП №32667758 накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1.

Факт обтяження нерухомого майна: квартира загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується відповідними записами у Державному реєстрі іпотек від 07.08.08 р. №7707531 та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 07.08.08 р. №7707550.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час винесення оскаржуваної постанови), заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" (в редакції станом на 07.08.08 р.) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст. 12 Закону у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Задовольняючи позов щодо скасування постанови про накладення арешту, суд бере до уваги ту обставину, що нерухоме майно відповідно до іпотечного договору від 07.08.08 р. №2706/0808/88-495-Z-1, перебувало у іпотеці Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" станом на 24.05.12 р.

Відповідно до положень ст. 590 Цивільного кодексу України, статей 17, 19, 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна на підставі рішення суду. Наявність арешту майна порушує інтереси позивача як заставодержателя.

Наданими суду доказами підтверджено право позивача як іпотекодержателя на арештоване майно, а також факт реєстрації обтяження у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, а також факт виникнення вказаного обтяження раніше, ніж 24.05.12 р. винесено оскаржувану постанову про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, право позивача на вказане майно, а також факт виникнення цього права до винесення постанов про арешт від 24.05.12 р. вважається доведеним належним чином, і позовні вимоги в частині скасування вказаної постанови підлягають до задоволення.

Щодо заперечень відповідача про закінчення виконавчого провадження 10.07.2012 року та направлення оригіналу виконавчого листа на адресу відділу державної виконавчої служби Солом"янського районного управління юстиції у м. Києві суд ставиться критично, оскільки факт арешту майна підтверджується матеріалами судової справи, а належних доказів відповідачем на підтвердження наведених обставин суду не пред"явлено.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

В даному випадку оскаржувана постанова винесена на порушення принципу обґрунтованості, що є підставою для її скасування.

У зв'язку зі скасуванням оскаржуваної постанови також підлягають до задоволення позовні вимоги в частині зобов'язання звільнити майно з-під арешту.

На підставі вищенаведеного, ст. 160-163, 181, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.05.12 р. ВП № 32667758 Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в частині накладення арешту на нерухоме майно: квартира загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

3. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві звільнити з-під арешту заставлене майно, а саме - квартира загальною площею 40, 6 кв.м, житловою площею 27, 6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева