Справа № 804/6628/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 р. Справа № 804/6628/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі - Решетнік А.М.
представника позивача - Полуциганова І.В.
представника відповідача - Іваніна В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про визнання протиправним і скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,-
26.05.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати виданий відповідачем - Дніпропетровським обласним центром зайнятості наказ № 94 від 15.05.2015 року повністю;
- зобов'язати відповідача - Дніпропетровський обласний центр зайнятості вчинити певні дії - повідомити територіальний орган або підрозділи ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби про визнання протиправним та скасування наказу № 94 від 15.05.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ відповідача № 94 від 15.05.2015 року, яким анульовано дозвіл на працевлаштування № 3567 від 04.03.2014 року громадянина Німеччини Доктора ОСОБА_4 на посаді Генерального директора ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» суперечить вимогам Конституції та чинному законодавству України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та навела їх обґрунтування аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав на відсутність можливості видачі двох і більше дозволів на застосування праці одного іноземця декількома роботодавцями. Оскільки згідно інформації, наданої Київським обласним центром зайнятості, встановлено факт застосування праці громадянина Німеччини Доктора ОСОБА_4 на посаді Генерального директора ТОВ «КСЛ» на підставі діючого дозволу № 3912 від 03.03.2015 року, на виконання вимог абз. 7 п. 25 Порядку № 437 було анульовано дозвіл на працевлаштування № 3567 від 04.03.2014 року так як чинним законодавством не передбачена можливість на видачу двох чи більше дозволів на застосування праці одного іноземця декількома роботодавцями.
Суд, заслухавши пояснення представників осіб, яка беруть участь у справі, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.
Згідно частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Таким чином, вирішуючи адміністративний спір суд повинен з'ясувати, чи допущені суб'єктом владних повноважень порушення при прийнятті рішень, вчиненні дій чи бездіяльності та чи порушенні права та інтереси позивача цими рішенням, дією чи бездіяльністю.
З матеріалів справи судом встановлено, що 04.03.2014 року ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» отримало дозвіл № 3567 з терміном дії до 03.03.2015 року на працевлаштування громадянина Німеччини Доктора ОСОБА_4 на посаді Генерального директора. Вказаний факт підтверджується витягом з наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 04.03.2014 року № 25.
31.03.2014 року ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» винесено наказ № 23 про призначення на посаду, відповідно до якого Доктор ОСОБА_4 приступає до виконання обов'язків генерального директора ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» з 31.03.2014 року.
09.02.2015 року термін дії дозволу № 3567 від 04.03.2014 року був продовжений до 03.03.2016 року, що підтверджується витягом з наказу № 23 від 09.02.2015 року.
15.05.2015 року відповідачем прийнято Наказ № 94 «Про видачу, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземця та особам без громадянства», в пункті 4.1 якого зазначено: «В зв'язку з порушенням пп. 7 п.25, (встановлення факту застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем), на підставі листа Київського обласного центру зайнятості № 1497/07/12-15 від 14.05.2015 року анулювати дозвіл № 3567 ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» на Др. ОСОБА_4».
Як встановлено судом в ході судового розгляду справи підставою для анулювання дозволу від 04.03.2014 року № 3567 ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» на Др. ОСОБА_4 стали наступні обставини.
Дніпропетровським обласним центром зайнятості отримано від Київського обласного центру зайнятості інформацію про те, що громадянин Німеччини Доктор ОСОБА_4 працює на посаді генерального директора ТОВ «КСЛ» на підставі діючого дозволу № 3912 від 03.03.2015 року, що на думку відповідача є порушенням пп. 7 п. 25 Порядку видачі, подовження строку дії та анулювання дозволів на використання праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою КМУ від 27.05.2013 року № 437 зі змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 28.01.2015 року № 42.
Відповідач зазначає, що чинним законодавством України не передбачено видачу двох та більше дозволів на застосування праці одного іноземця декількома роботодавцями, тому відповідно до пп. 7 п. 25 Порядку № 437 дозвіл анулюється у разі встановлення факту застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем.
Вирішуючи правомірність винесення оскаржуваного рішення суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначені Законом України «Про зайнятість населення».
Частиною 3 статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, яких визнано в Україні біженцями, яким надано притулок в Україні, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, яким надано тимчасовий захист, а також ті, що одержали дозвіл на імміграцію в Україну, мають право на зайнятість на підставах і в порядку, встановлених для громадян України.
Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для працевлаштування на визначений строк, приймаються роботодавцями на роботу на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, виданого в порядку, визначеному цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Питання застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні визначені статтею 42 Закону України «Про зайнятість населення».
Відповідно до частини першої зазначеної статті підприємства, установи та організації мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на строк до одного року, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Порядок видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства і розмір плати за видачу дозволу, яка зараховується до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначаються Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 42 Закону України «Про зайнятість населення»).
Процедура видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства визначена Порядком видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 №437 (далі - Порядок № 437).
Пунктом 2 Порядку № 437 визначається, що Територіальні органи Державної служби зайнятості в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) видають за місцезнаходженням підприємства, установи, організації (далі - роботодавець) дозволи на застосування на конкретних посадах праці:
іноземців чи осіб без громадянства за умови, що в Україні (регіоні) відсутні кваліфіковані працівники, спроможні виконувати відповідний вид роботи;
іноземців чи осіб без громадянства за умови достатнього обґрунтування доцільності застосування їх праці, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;
іноземців, які направлені закордонним роботодавцем в Україну для виконання певного обсягу робіт (послуг) на підставі договорів (контрактів), укладених між вітчизняним та іноземним суб'єктом господарювання, за умови, що чисельність кваліфікованих іноземців, які залучаються в рамках таких договорів (контрактів), не перевищує половини загальної чисельності осіб, що працюватимуть на умовах договорів (контрактів);
іноземців, які відповідно до графіка специфічних зобов'язань у секторі послуг Протоколу про вступ України до СОТ (стаття II Генеральної угоди про торгівлю послугами) належать до категорії «внутрішньокорпоративні цесіонарії»;
іноземців чи осіб без громадянства, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
Відповідно до п.18 Порядку № 437 передбачено, що дозвіл видається на строк, зазначений у трудовому договорі (контракті), але не більш як на один рік. Якщо трудовий договір (контракт) є безстроковим, то дозвіл видається на один рік. Дія такого дозволу може бути продовжена необмежену кількість разів на той самий строк.
Пунктом 25 Порядку № 437 встановлено, що дозвіл анулюється у разі: неподання роботодавцем копії укладеного трудового договору (контракту) з іноземцем чи особою без громадянства; припинення трудового договору (контракту) з іноземцем чи особою без громадянства; встановлення недостовірності даних, що містяться у поданих роботодавцем документах; набрання обвинувальним вироком суду, за яким іноземця чи особу без громадянства засуджено за скоєння злочину, законної сили; наявності рішення про примусове повернення або примусове видворення іноземця чи особи без громадянства, прийнятого відповідно до статей 26 та 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; встановлення факту застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем; рішення територіального органу або підрозділу ДМС про визнання іноземця або особи без громадянства біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту; невикористання іноземцем чи особою без громадянства права на оскарження рішення територіального органу чи підрозділу ДМС про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або у разі остаточного вирішення питання про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.
З вказаного вбачається, що пунктом 25 Порядку №437 визначено вичерпний перелік підстав для анулювання дозволу.
Анулювання дозволу позивача відбулося з підстав, визначених пп. 7 п.25 Порядку № 437, а саме - встановлення факту застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем, і з цього приводу суд зазначає наступне.
Праця на інших умовах чи іншим роботодавцем розуміється як робота, що не обумовлена виданим дозволом. В той же час, дане положення не забороняє іноземцям суміщати посади на декількох роботах, у декількох роботодавців, якщо кожного разу останній буде отримувати відповідний дозвіл.
Матеріалами справи підтверджено, що громадянин Німеччини Доктор ОСОБА_4 призначений на посаду генерального директора ТОВ «КСЛ» після отримання дозволу на застосування праці № 3912 від 03.03.2015 року.
Також, громадянин Німеччини Доктор ОСОБА_4 призначений на посаду генерального директора ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» після отримання дозволу на застосування праці № 3567 від 04.03.2014 року.
Наявність дозволу на застосування праці громадянина Німеччини Доктора ОСОБА_4 на посаді Генерального директора ТОВ «КСЛ» (дозвіл № 3912 від 03.03.2015 року) не може розцінюватись судом як обставина, яка свідчить про застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем, оскільки згідно різних дозволів, отриманих різними роботодавцями (ТОВ «КСЛ», ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА») праця однієї і тієї ж особи (громадянин Німеччини Доктор ОСОБА_4) застосовується виключно тими роботодавцями, які отримали дозвіл та на умовах визначених цими дозволами (посади генерального директора).
Відповідачем не наведено жодної обставини, яка може підтвердити факт застосування праці громадянина Німеччини Доктора ОСОБА_4 ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі № 3567 від 04.03.2014 року, або застосування такої праці на підставі вказаного дозволу іншим роботодавцем ніж ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА», тому анулювання такого дозволу здійснено протиправно та в супереч вимогам чинного законодавства України.
Відповідно до вимог п.1,2 ч.2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Як вбачається з вимог позовної заяви позивач просить визнати протиправним та скасувати виданий Дніпропетровським обласним центром зайнятості наказ № 94 від 15.05.2015 року повністю, однак, як вбачається з оскаржуваного наказу він містить декілька пунктів, які взагалі не стосуються позивача, а лише пункт 4.1 цього наказу містить рішення про анулювання дозволу № 3567 ТОВ «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» на Др. ОСОБА_4, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування наказу № 94 від 15.05.2015 року підлягає задоволенню в частині визнання протиправним та скасування пункту 4.1 наказу, оскільки інші пункти наказу не порушують прав та інтересів позивача, а тому скасуванню не підлягають.
Щодо вимоги позивача про зобов'язання Дніпропетровський обласний центр зайнятості повідомити територіальний орган або підрозділи ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби про визнання протиправним та скасування наказу № 94 від 15.05.2015 року суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на припущеннях позивача про можливе порушення прав позивача з боку відповідача у майбутньому, що не передбачено адміністративним судочинством України.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙДЕЛЬБЕРГГРАНІТ УКРАЇНА» до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про визнання протиправним і скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати пункт 4.1 наказу № 94 від 15.05.2015 року, виданого Дніпропетровським обласним центром зайнятості.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 08.06.2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.06.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля