Справа № 816/1226/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/1226/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич О.С.,

представника позивача - Черчик А.В.,

представника відповідача - Хорішко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2015 року Виробничо - комерційне товариство з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" (далі по тексту - ВК ТОВ "Техкомплектсервіс") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі по тексту ДПІ у м. Полтаві) про:

- визнання дій відповідача щодо прийняття висновків акту камеральної перевірки про сплату 77009 грн. податку на прибуток та нарахування 15401,80 грн. штрафної санкції за несвоєчасне сплачення податкового зобов'язання з податку на прибуток застосованої за пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI протиправними,

- скасування податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2014 року №.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно зараховано суми сплачені за грошове зобов'язання з податку на прибуток за 2013 рік, оскільки дані суми були спрямовані в рахунок погашення податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № від 12 жовтня 2012 року. Стверджував, що у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків згідно черговості його виникнення. Зазначав, що податковим органом невірно визначена черговість виникнення податкового боргу.

Відповідач проти позову заперечував вказуючи на правомірністю висновків камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток за висновками якої встановлено своєчасну несплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків. Вказував на те, що у зв'язку із розстроченням виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року стягнення коштів з рахунків платника з облікової картки підприємства по податку на прибуток виключена, а тому станом на 30 квітня 2014 року податковий борг по податковому повідомленню-рішенню № від 12 жовтня 2012 року був відсутній, в зв'язку із чим наступні платежі в порядку черговості зараховувалися в рахунок погашення заборгованості по податковій декларації № від 03 березня 2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" () зареєстровано як юридична особа 19 вересня 2003 року (а.с. 60).

ДПІ у м. Полтаві, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, проведено камеральну перевірку з податку на прибуток виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" з питань своєчасності сплати податку на прибуток за 2013 рік. При перевірці використано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (вх. № від 03 березня 2014 року), уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (вх. № від 10 квітня 2014 року) та дані АІС "Облік податків і платежів".

За результатами перевірки складено акт від 04 грудня 2014 року №7194/16-01-15-03/32636107 (а.с. 10), за висновками якого встановлено порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового законодавства.

Позивач, не погодившись із висновками, викладеними податковим органом в акті перевірки від 04 грудня 2014 року №7194/16-01-15-03/32636107, направив до податкового органу заперечення на вказаний акт (а.с. 11-12) за результатами розгляду якого ДПІ у м.Полтаві акт перевірки залишила без змін, а заперечення без задоволення (а.с.13-14).

На підставі акту перевірки від 04 грудня 2014 року №7194/16-01-15-03/32636107, ДПІ у м. Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 грудня 2014 року № (а.с. 15), яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 15401,80 грн.

Позивач, не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 17 грудня 2014 року №, направив до ДПС в Полтавській області скаргу (а.с. 17-18), за результатами розгляду якої податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга без задоволення (а.с. 19-20). Повторна скарга подана до Державної фіскальної служби України також залишена без задоволення (19-24).

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням - рішенням та діями відповідача щодо прийняття висновків акту камеральної перевірки у зв'язку із чим оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд дійшов до наступних висновків.

26 листопада 2013 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду по справі №816/6427/13-а (а.с. 70-71) адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області до Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом задоволено, стягнуто з рахунків Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" (ідентифікаційний код 32636107) кошти по податковому боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 476842,73 грн. (чотириста сімдесят шість тисяч вісімсот сорок дві гривні 73 копійки) на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11021000, одержувач: УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2014 року по справі №816/6427/13-а (а.с. 68-69) апеляційну скаргу Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальності "Техкомплектсервіс" залишено без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року по справі №816/6427/13-а залишено без змін.

В силу положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України зазначене судове рішення набрало законної сили 26 лютого 2014 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2014 року по справі №816/6427/13-а (а.с. 107) заяву Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" про розстрочення виконання постанови від 26.11.2013 року у справі № 816/6427/13-а задоволено, розстрочено виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2013 року у справі № 816/6427/13-а строком на 24 місяці з квітня 2014 року по березень 2016 року включно шляхом сплати щомісячно суми податкового боргу по податку на прибуток рівними частинами по 15279,25 грн., в останній місяць 15279,20 грн.

В силу положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України зазначене судове рішення набрало законної сили 22 квітня 2014 року.

03 березня 2014 року до ДПІ у м. Полтаві позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток приватних підприємств (а.с. 44-45), якою самостійно нараховано до сплати податкове зобов'язання у розмірі 226247 грн. Граничний строк сплати податкового зобов'язання 11 березня 2014 року

09 квітня 2014 року ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" до контролюючого органу подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства (а.с. 48-49), якою податок на прибуток зменшено на 149238 грн., у зв'язку із чим податок на прибуток за звітний період складає 77009 грн.

Судом встановлено, що позивач вчиняв дії щодо погашення грошових зобов'язань на підтвердження чого останнім надано платіжні доручення:

- від 11 квітня 2014 року №1049 на суму 99456 грн., призначення платежу податок на прибуток за 2013 рік (а.с. 33),

- від 30 квітня 2014 року №1180 на суму 15279,20 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 25),

- від 23 травня 2014 року №1396 на суму 15279,20 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 26),

- від 29 травня 2014 року №1492 на суму 1300 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с.27),

- від 25 червня 2014 року №1800 на суму 15279,20 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 28),

- від 30 липня 2014 року №2106 на суму 650 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 29),

- від 30 липня 2014 року №2107 на суму 15279,25 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 30),

- від 28 серпня 2014 року №2328 на суму 650 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 31),

- від 28 серпня 2014 року №2329 на суму 15279,25 грн., призначення платежу податок на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення №003632310 від 12 жовтня 2012 року (а.с. 32).

По обліковій картці платника податків ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" (а.с.82-98) платежі проведені наступним чином:

- сума згідно платіжного доручення від 11 квітня 2014 року №1049 в розмірі 99456 грн. зарахована в рахунок погашення податкового боргу визначеного податковим повідомленням рішенням №,

- сума згідно платіжного доручення від 30 квітня 2014 року №1180 в розмірі 15279,20 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення від 23 травня 2014 року №1396 в розмірі 15279,20 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення від 29 травня 2014 року №1492 в розмірі 1300 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення від 25 червня 2014 року №1800 в розмірі 15279,20 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення від 30 липня 2014 року №2107 в розмірі 15279,25 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення 28 серпня 2014 року №2329 в розмірі 13468,80 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року,

- сума згідно платіжного доручення від 28 серпня 2014 року №2328 в розмірі 650 грн. зарахована в рахунок погашення грошового зобов'язання визначеного податковою декларацією з податку на прибуток підприємств від 03 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 87.1. статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пункту 87.9. статті 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, з моменту вступу в дію Податкового кодексу України законом закріплений обов'язок податкового органу щодо зарахування коштів, які сплачує платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати.

Проте, законодавцем не визначено повноваження податкового органу щодо перерозподілу платежів в умовах сплати платежів платником податків відповідно до рішення суду про розстрочення чи відстрочення його виконання.

При прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення податковим органом не було враховано принцип обов'язковості виконання судових рішень на всій території України, що закріплений у статті 124 Конституції України та кореспондує із приписами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові рішення є джерелом права, а правові наслідки за судовими рішеннями наступають для певного кола осіб.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З вищезазначеного вбачається, що податковий орган неправомірно здійснив перерозподіл платежів, які сплачуються платником податків відповідно до рішення суду про розстрочення податкового боргу та який виник у попередньому періоді.

Посилання відповідача на пункт 100.1 статті 100 Податкового кодексу України, як на підставу зміни черговості сплати податкових зобов'язань, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки даною нормою передбачено саме перенесення строків сплати податкового боргу, а не зміни черговості чи виникнення боргу.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення адміністративного позову щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2014 року №.

Враховуючи те, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є актом індивідуальної дії, суд, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення та визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 17 грудня 2014 року №.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача щодо прийняття висновків акту камеральної перевірки про сплату 77009 грн. податку на прибуток та нарахування 15401,80 грн. штрафної санкції за несвоєчасне сплачення податкового зобов'язання з податку на прибуток застосованої за пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI протиправними, то вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача несе податкове повідомлення-рішення. Саме воно має вплив на його права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для юридичної особи прав (чи інтересів).

Висновки, викладені в акті камеральної перевірки від 04 грудня 2014 року №7194/16-01-15-03/32636107 не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу і є лише відображенням фактичних дій податкового інспектора-ревізора щодо встановлених в ході перевірки обставин.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Як свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення №1609 від 16 квітня 2015 року позивачем сплачено 182,70 грн., а тому стягненню з Державного бюджету України підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 109,62 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 17 грудня 2014 року №.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 109,62 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко