Справа № 2-а-2746/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2746/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" квітня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення державної автомобільної інспекції УМВСУ в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Відділення державної автомобільної інспекції УМВСУ в Івано-Франківській області про скасування постанови, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В заявленому позові позивач просить скасувати постанову серії АТ № 134845, винесену інспектором ДАІ про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що 20 січня 2011 року він, керуючи транспорним засобом «Фольцваген»із д.н.з. НОМЕР_1, проїзджаючи через Надвірну Івано-Франківської області, через розгерматизацію переднього колеса змушений був здійснити вимушену зупинку, однак при цьому Правил дорожнього руху України не порушував . Вважає, що в його діях відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, оскаржуване ним рішення відповідача прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.

В судове засідання позивач не з»явився, в поданій ним суду заяві просить позов розглядати у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, що дає суду підставу для розгляду справи у його відсутності по наявних у ній доказах.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав/

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова ооба) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою серії АТ № 134845 по справі про адміністративне правопорушення від 20 січня 2011 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», допущену ним 20 січня 2011 року в Надвірній Івано-Франківської області, на вул. Чорновола.

Із п озовної заяви ОСОБА_1 видно, що 20 січня 2011 року в Надвірній Івано-Франківської області, на вул. Чорновола, він дійсно зупинив належний йому транспорний засіб у зоні дії знаку «Зупинку заборонено», але зробив це вимушено через те, що у нього розгерматизувалося переднє праве колесо і він не мав можливості продовжувати рух, при цьому він включив аварійну світлову сигналізацію і таким чином виконав вимогу п.22.2 ПДР, тому вважає дії працівника ДПС щодо накладення на нього адміністративного стягнення незаконними і несправедливими, так як в його діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП , і тому він не повинен нести відповідальності. Крім цього, в своєму позові позивач просив поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови так як про її існування він дізнався лише 11 квітня 2011 року, оскільки працівники ВДАІ хоч приїхали на місце події, але у його присутності жодних процесуальних документіва не виносили.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти заявленого позову.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 20 січня 2011 року, з якої видно, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Протокол про адмінпорушення на вимогу суду відповідачем представлений не був. Свідки при винесенні постанови не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Разом з тим, відповідно до п. 1.10 ПДР вимушена зупинка - це припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі. Згідно п. 15.14 ПДР у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно пунктів 9.9.-9.11 цих Правил. Із матеріалів справи вбачається, що позивач при вимушеній зупинці діяв згідно п. 9.9 ПДР: увімкнув аварійну світлову сигналізацію та намагався зробити необхідні дії для усунення небезпеки, яка могла статися та могла б привезти до аварійної ситуації, тобто в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 10-12, 17, 18, 70-71, 86, 99, 100, 122, 158-163 КАС України, ст.ст. 251, 254, 283, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 Михайловичупропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Скасувати постанову серії АТ № 134845 від 20 січня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 255 гривень, а провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_2