Справа № 21099/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2010 р. справа № 2а-208/09/0422
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.
суддів: Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.
при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 03 червня 2009 р. по справі № 2а-208/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі про визнання дій протиправними,-
в с т а н о в и л а:
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача по відмові в перерахуванні розміру державної і додаткової пенсії, зобов`язати відповідача зробити перерахунок і призначити з 01.10.2008 року державну пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду ІІ групи внаслідок Чорнобильскої катастрофи в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.
Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 03 червня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконними дії щодо відмови позивачу у перерахунку та виплаті державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах передбачених ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , встановленого в Законах України про Державний бюджет України відповідний рік, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок державної да додаткової щомісячної пенсії позивачу у відповідності зі ст.50 та частиною 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»починаючи із 01.10.2008 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законах України про Державний бюджет України на відповідний рік та забезпечити виплату цих сум.
Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просив скасувати постанову.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №200431 та інвалідом ІІ групи. Перебуває на обліку у відповідача та з 11.10.2006 року отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Статтею 49 даного Закону визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4 категорій, це зокрема, державна пенсія та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до статті 50 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до категорії 2 постраждалих від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.
Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.
В період із 11.10.2006 року відповідач здійснював розрахунок пенсії позивачу виходячи із встановленого постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 894 від 13.07.2004 року, № 1293 від 27.12.2005 року розміру, який складає 19,91.
Наступні перерахунки були зроблені на підставі постанови КМУ № 654 від 16.07.2008 року та Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».
Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ № 1, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.
Не можна визнати правильною й позицію УПФУ у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, що ґрунтується на частині п'ятій статті 54 Закону № 796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, а не розміри, визначені даним Законом.
При визначенні розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.
Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.
Між тим колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині дати, з якої необхідно провести перерахунок та виплату пенсії на 11 жовтня 2006 року.
Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В и л а :
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ від 03 червня 2009 року змінити, зазначивши дату, з якої необхідно провести перерахунок та виплату пенсії 11 жовтня 2006 року.
В іншій частині залишити без змін.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

В повному обсязі постанова виготовлена 22.01.2010 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: С.В. Сафронова

ОСОБА_2