Справа № 820/5282/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 червня 2015 р. № 820/5282/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання недійсним висновку та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати недійсним з дати складання висновок Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.04.2015 року за №8621/10/20-38-17-01-22;

- зобов'язати Основ'янську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області вирішити питання про оформлення результатів перевірки у повній відповідності до вимог Закону України "Про очищення влади".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.04.2015 р. Основ'янською ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області винесено висновок №8621/10/20-038-17-01-22 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади". Позивач не згоден з висновком відповідача, вважає його протиправним та необґрунтованим, оскільки, позивачем виконано обов'язок щодо декларування майна, доходів та витрат відповідно до ст.12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" та зазначено все належне йому майно в декларації за 2013 рік.

Також позивач вказує, що автомобіль CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, не вказаний ним у декларації за 2013 рік, так як вищевказаний автомобіль 04.06.2013 року за довіреністю був переданий гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 з правом розпорядження даним автомобілем. При цьому, між позивачем та гр. ОСОБА_2 була домовленість про те, що гр. ОСОБА_2після прийняття автомобіля у двомісячний термін зніме автомобіль з реєстраційного обліку. За таких підстав, позивач просить суд винести рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач та представник відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, в порядку, передбаченому ст. ст. 33 - 35 КАС України, прибули у судове засідання та склали на адресу суду заяву про розгляд справу в порядку письмового провадження. (а.с.24, 25).

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, обіймає посаду судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

22.05.2015 року позивач отримав висновок Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова від 23.04.2015 року за № 8621/10/20-38-17-01-22 (а.с.8).

У спірному висновку вказано, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та пiдтвердних документiв встановлено, що у декларації про майно, доходи, витрати i зобов'язання фiнансового характеру за 2013 piк ОСОБА_1 вказано не достовiрнi вiдомостi щодо наявностi майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої cтаттi 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, а саме: не було задекларовано рухоме майно: автомобіль, CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, синього кольору, у поданій Декларації про майно, доходи, витрати i зобов'язання фiнансового характеру за 2013 piк для проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених Законом України "Про очищення влади", згідно пояснень ОСОБА_1 вищезазначений автомобіль 04.06.2013 року за довіреністю переданий гр. ОСОБА_2, та гр. ОСОБА_3 з правом розпоряджатися даним автомобілем.

Перевіряючи дотримання відповідачем як суб'єктом владних повноважень вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті спірного висновку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п'ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п'яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Згідно із ч. 5 ст. 5 Закону перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 8 ст. 3 Закону визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - перевірка) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 №1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1385/26162 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку, загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки податковим органом, органи внутрiшнiх справ повiдомили про наявнiсть у власностi ОСОБА_1 колiсних транспортних засобiв: CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, синього кольору.

В розділі 35 розділу IV "Відомості про транспортні засоби" не вказано відомості щодо автомобіля CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску.

У зв'язку з викладеним, позивачем було надано податковому органу письмові пояснення, зокрема, щодо автомобіля CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску.

Судом також встановлено, що 04.06.2013 року між позивачем - ОСОБА_1, (в якості продавця) та ОСОБА_4 (в якості покупця) було фактично вчинено правочин у формі усного договору купівлі - продажу автомобіля CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1.

На виконання зобов'язань за указаним вище правочином 04.06.2013 року позивач передав автомобіль ОСОБА_4, що підтверджується актом прийому-передачі, тим самим повністю виконавши цивільно-правові зобов'язання за договором.

За домовленістю між сторонами правочину, обов'язок по зняттю автомобіля з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України було покладено на ОСОБА_4. Цей обов'язок підлягав виконанню у строк в два місяці від дати передання автомобілю.

Разом з тим, ОСОБА_4 зобов'язання щодо зняття автомобілю марки CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1 з обліку в органах ДАІ МВС України не виконав. Натомість, ввів позивача в оману відносно дійсного стану речей, повідомивши його, що переоформив автомобіль на себе, як і було домовлено між ними.

Суд зазначає, що відповідно до рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 28.05.2015 року, яке набрало законної сили, визнано неправомірною бездіяльність ОСОБА_4 по невиконанню цивільного зобов'язання за вчиненим 04.06.2013 року між ним (як покупцем) та громадянином ОСОБА_1 (як продавцем) правочином у формі усного договору купівлі-продажу автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1, стосовно зняття зазначеного автомобіля з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України. (а.с.22-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, з 04.06.2013 року позивач мав всі законні підстави не вважати себе власником автомобілю марки CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1, а тому при складанні декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік цілком правомірно не відобразив автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску, днз НОМЕР_1 як належний йому на праві власності, позаяк добросовісно та виважено виходив з факту належності цього автомобіля ОСОБА_4.

Крім того, суд зазначає, що згідно із ч. 5 ст. 5 Закону, перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, перевірці підлягають відомості про вказане у декларації майно, доходи, витрати і зобов'язання набуті особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посаді, в даному випадку судді, з наявною у податкового органу інформацією.

На посаду судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області позивач призначений Указом Президента України від 18.10.2013 року.

Право власності на автомобіль CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску набуто та передано іншій особі позивачем до призначення на посаду судді.

Отже, фактично податковим органом проведено перевірку майна не за час перебування позивача на посаді, а за весь період трудової діяльності, що є порушенням ч. 5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Таким чином, наданими письмовими поясненнями та копією відповідної довіреності позивач усунув вказані розбіжності щодо декларування автомобіля CHEVROLET NIVA, 2004 року випуску.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав вважати, що в даному випадку мала місце недостовірність відомостей щодо наявності майна (транспортних засобів) вказаного в декларації.

Вказане свідчить про необґрунтованість висновку податкового органу від 23.04.2015 року в частині встановлення, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо майна набутого за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

З огляду на вищевикладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання недійсним висновку та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати недійсним з дати складання висновок Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.04.2015 року за №8621/10/20-38-17-01-22.

Зобов'язати Основ'янську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області вирішити питання про оформлення результатів перевірки у повній відповідності до вимог Закону України "Про очищення влади".

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко