Справа № 2а-9882/10/0870
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2011 року

16 год. 20 хв.Справа № 2а-9882/10/0870

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

при секретарі Лазько Д.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: приватного підприємця ОСОБА_3

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя

про: визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (далі позивач) подано адміністративний позов до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя (далі відповідач або ДПІ у Ленінському районі), в якому позивач просить скасувати рішення ДПІ у Ленінському районі про застосування штрафних фінансових санкцій № від 13.03.2010 в розмірі 9 212 грн. за порушення вимог пунктів 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265 зі змінами та доповненнями.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.03.2010 фахівцями ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя була проведена перевірка за дотриманням фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій в кафе за адресою: вул. Тиражна, 9, м. Запоріжжя, за результатами якої складено акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій № 0082/08/28/23/НОМЕР_1. На підставі вказаного акту прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.03.2010 № НОМЕР_2 у розмірі 9 212 грн. Позивач вважає, що дії податкових ревізорів інспекторів під час проведення перевірки є незаконними, тому, відповідно, акт перевірки складений ними та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.03.2010 № НОМЕР_2 є такими, які не відповідають встановленим вимогам діючого законодавства, у звязку з чим просить скасувати оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала та надала письмові заперечення, в яких зазначила, що перевірка позивача була проведена на підставі п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу Україні».

У звязку з чим, представник відповідача вказує на те, що співробітниками ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя відповідно до вимог діючого законодавства, на підставі наказу та направлень на перевірку, які були вручені 01.03.2010 під розписку бармену ОСОБА_4 з метою здійснення контролю за додержанням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), наявністю торгових патентів та ліцензій була проведена позапланова перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_3 Перевіркою було встановлено порушення вимог п. 12, 13 ст. 3 закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг», а саме: не оприбуткування товарів за місцем реалізації на загальну суму 4 553 грн. 50 коп. та невідповідність суми готівки на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО. Сума невідповідності склала 21 грн. За результатами проведення перевірки було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій від 13.03.2010 № на суму 9 212 грн., дане рішення було отримане особисто фізичної особою підприємцем ОСОБА_3 Більш того, представник відповідача звертає увагу на той факт, що позивач зауважень до акту перевірки не надала та у добровільному порядку штрафні санкції не сплатила.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, представник відповідача вважає висновки акту перевірки та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій обґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити.

Додатково в судовому засіданні представник відповідача повідомила про те, що у звязку з тим, що фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 штрафні санкції у розмірі 9 212 грн., які застосовані на підставі рішення про застосування штрафних санкцій від 13.03.2011 № НОМЕР_2 в добровільному порядку не були сплачені ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду про стягнення вказаної суми заборгованості. 05.10.2010 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення суми штрафних санкцій та призначено її до судового розгляду (справа №2а-7750/10/0870 суддя Батрак І.В.). Постановою суду від 13.04.2011 по вказаній справі №2а-7750/10/0870 адміністративний позов ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення боргу з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі.

Крім того, вказане рішення суду фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не оскаржувала, у звязку з чим 15.07.2011 Запорізьким окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист по справі №2а-7750/10/0870.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2010 на підставі Наказу начальника ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя від 01.03.2011 за №235, направлень №211 та №212 від 01.03.2010, працівниками ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведена позапланова перевірка господарської одиниці - кафе, що розташоване за адресою: вул. Тиражна, 9, м. Запоріжжя, яке належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 з питань дотримання субєктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складений акт № 0082/08/28/23/НОМЕР_1 від 01.03.2010.

Як зазначено в акті перевірки, встановлені порушення п. 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері громадського харчування та послуг», а саме: не оприбуткування товарів за місцем реалізації на загальну суму 4 553 грн. 50 коп. та невідповідність суми готівки на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО. Сума невідповідності склала 21 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» № від 13.03.2010, яким позивачу визначено суму штрафних санкцій у розмірі 9 212 грн. за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ( далі - Закону про РРО), контроль за застосуванням РРО здійснюється податковими органами у вигляді планових і позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно з п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (у редакції чинній на час проведення перевірки) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль: за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Відповідно до ч. 7 ст.111 Закону України «Про державну податкову службу України», позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Відповідно до ст.112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Статтею 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка фахівцями ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проводилася на підставі наказу №235 від 01.03.2010 та направлень №211, №212 від 01.03.2011, про що свідчать розписки про вручення наказу та направлень на перевірку, які підписані 01.03.2011 барменом ОСОБА_4, а також акт перевірки, який підписаний теж барменом ОСОБА_4 01.03.2010, (копії долучені до матеріалів справи). До перевірки працівників ДПІ у Ленінському районі бармен ОСОБА_4 допустила.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо незаконності проведеної перевірки, оскільки необхідні для проведення цієї перевірки документи були надані бармену ОСОБА_4, та приходить до висновку, що перевірка проведена у межах повноважень та відповідно до процедури, передбаченої чинним законодавством.

Разом з цим, суд вважає, що висновки, викладені в акті перевірки щодо порушення позивачем п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі яких прийнято оскаржуване рішення в цій частині не відповідають фактичним обставинам, у звязку з чим Рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 13.03.2010 не може бути в цій частині визнано законним та обґрунтованим виходячи з наступного.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Пункт 12 ст.3 Закону №265/95 є відсильною нормою, і може застосовуватися лише при наявності інших правових норм, які передбачають такий порядок ведення обліку товарних запасів.

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спосіб оподаткування доходів за загальноприйнятою системою оподаткування, для забезпечення правильного визначення оподатковуваного доходу зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат за формою N10 (додаток 10 до Інструкції про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницької діяльності затвердженої Наказом Головної державної податкової інспекції №12 від 21.04.1993) з відображенням протягом робочого дня всіх одержуваних доходів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має книгу обліку доходів та витрат №2165, яка зареєстрована в ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя 25.06.2001, (копія долучена до матеріалів справи).

На час проведення перевірки жодним нормативно-правовим актом України не передбачений порядок ведення обліку товарних запасів фізичною особою підприємцем та його обовязок мати первинні документи та накладні на товар.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», якою керувався відповідач при прийнятті рішення, фінансова санкція застосовується до субєктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання. При цьому фінансова санкція застосовується у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

Таким чином, обовязковою умовою притягнення до юридичної відповідальності є порушення встановленого законодавством порядку обліку товарів, в результаті якого виявлено не обліковані (не оприбутковані) товари.

На виконання ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постановою Кабінету Міністрів України №1269 від 26.09.2001 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» (надалі Постанова №1269) затверджено Порядок ведення книги обліку доходів і витрат.

Згідно з п.5 Постанови №1269 та форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи субєкти підприємницької діяльності протягом календарного року, субєктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, повязаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг).

Тобто, форма Книги обліку доходів і витрат не передбачає ведення обліку товарних запасів.

Таким чином, законодавством України визначено порядок ведення доходів і витрат субєктами підприємницької діяльності фізичними особами, але не обліку товарів і тому Книга обліку доходів і витрат до Закону про РРО відношення не має.

Аналогічних висновків щодо відсутності законодавчо встановленого порядку обліку товарів та щодо неможливості встановлювати такий порядок чи змінювати законодавство листами ДПА дійшло і Міністерство юстиції України в листі від 19.05.2010 № 6091-0-4-10-20.

На підставі викладеного суд вважає неправомірним нарахування штрафних санкцій у розмірі 9 107 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону про РРО згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.08.2010 № НОМЕР_2, у звязку з чим позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 від 13.08.2010, нарахованих відповідно до ст.22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення п. 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено порушення вимог п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (із змінами та доповненнями) (далі Закон про РРО), а саме:

- сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 128 грн., сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій склала 107 грн., невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків склала 21 грн., що є порушенням п. 13 ст. 3 Закону України про РРО.

При проведенні перевірки бармен ОСОБА_4 власноручно склала опис наявності готівкових коштів на місці проведення розрахунків та власноруч написала пояснення стосовно виявлених порушень, про що свідчить опис наявності готівки на місці проведення розрахунків від 01.03.2010, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пояснень бармена ОСОБА_4, виявлена різниця в касі грошових коштів в сумі 21 грн. виникла у звязку з тим, що на початку робочого дня вона в касовий апарат поклала грошові кошти для розміну, а саме дрібні купюри. Знаходження зазначених грошових коштів на місці проведення розрахунків барменом не оспорювалось.

На підставі акта перевірки №0082/08/28/23/НОМЕР_1 від 01.03.2010 ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя прийнято рішення форми С № від 13.03.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з посиланням на Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 в розмірі 9 212 грн., з якої за порушення п. 13 ст. 3 Закону України про РРО згідно зі ст. 22 цього Закону до позивача були застосовані штрафні санкції у сумі 105 грн. (21 грн. х 5).

Вказане рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій було отримане особисто позивачем 13.03.2010, про що свідчить особистий підпис фізичної особи підприємця ОСОБА_6 в корінці рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» № від 13.03.2010, який міститься в матеріалах справи.

Відповідно до положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за застосуванням РРО здійснюється податковими органами у вигляді планових і позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в України» позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Правові підстави і порядок проведення позапланових перевірок, повноваження податкових органів на проведення таких перевірок, визначаються Законами України «Про державну податкову службу в України» та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Статтею 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), визначено, що субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані:

- забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13 ст. 3 цього Закону).

Відповідно до ст. 22 Закону України, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до субєктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у пятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Посилання позивача на те, що невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків виникла у звязку з тим, що барменом ОСОБА_4 на початку робочого дня в касовий апарат були покладені грошові кошти для розміну, а саме дрібні купюри, що не може бути підставою для застосування штрафних (фінансових санкцій), суд вважає необґрунтованим виходячи з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», визначено що місце проведення розрахунків місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно з п. 4.5 ст. 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги) затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 №614 з подальшими змінами та доповненнями, усунення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій «Службове внесення» та «службова видача», якщо таке внесення чи видача не повязані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція «службове внесення» використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Пунктом 23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою КМУ 15.06.2006р. №833 зазначено, що забороняється зберігання на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі тощо) готівки, що не належить субєкту господарювання, а також особистих речей касира чи інших працівників.

З урахуванням викладеного суд вважає правомірним нарахування штрафних санкцій у розмірі 105 грн. за порушення п. 13 ст.3 Закону про РРО згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.03.2010 № НОМЕР_2, у звязку з чим позовні вимоги про скасування оскаржуваного рішення в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, посилання відповідача на наявність постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 13.04.2011 по адміністративній справі №2а-7750/10/0870, якою адміністративний позов ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя про стягнення боргу з фізичної особи підприємця ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі, а також посилання відповідача на те, що вказане рішення суду позивачем до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось, як на один з доказів з правомірності прийнятого рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки предметом розгляду іншої адміністративної справи були вимоги про стягнення суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій, а не правомірність прийнятого рішення про їх застосування, що є предметом розгляду зазначеної справи.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного суд вважає неправомірним нарахування штрафних санкцій у розмірі 9 107 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону про РРО, у звязку з чим рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.03.2010 № НОМЕР_2 в цій частини підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 17, 94, 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.03.2010 № НОМЕР_2 в частині застосування до приватного підприємця ОСОБА_3 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 9107 (девять тисяч сто сім) грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь приватного підприємця ОСОБА_3 з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 4 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша

Постанову в повному обсязі виготовлено 24 жовтня 2011 року.