Справа № 820/2397/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 червня 2015 р. № 820/2397/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Костіної А.В.,

представника позивача - Ткаченка О.В.,

представника відповідача - Чорноморець М.С.,

прокурора - Овчарової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» (надалі за текстом - позивач або ТОВ «Агрофірма «Промтех»») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області (надалі за текстом - відповідач або Держекоінспекція) відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправними (неправомірними)дії Державної екологічної інспекції у Харківській області з проведення у період з 09 по 11 лютого 2015 року позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» (), складання Акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» () № 11/01-04/02-09 (без дати складання) і складання та затвердження Розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» від 12 лютого 2015 року;

- визнати протиправним (неправомірним) та скасувати припис № 02-25-02 від 12 лютого 2014 року виданий Державною екологічною інспекцією у Харківській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» ().

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що державною екологічною інспекцією у Харківській області (надалі за текстом - відповідач або Держекоінспекція) у особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Харківській області Чорноморець Марії Сергіївни (надалі за текстом - державний інспектор або Чорноморець М.С.) у період з 09 лютого 2015 року по 11 лютого 2015 року була здійснена позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» з питань дотримання земельного законодавства (лист відповідача про ознайомлення та підписання акту перевірки № 303/01-25/02-05 від 11 лютого 2015 року).

За наслідками зазначеної вище позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» (надалі за текстом - перевірка або позапланова перевірка) відповідачем в особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Харківській області Чорноморець Марії Сергіївни (надалі за текстом - державний інспектор) був складений акт № 11/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (надалі за текстом - акт перевірки). Державним інспектором відповідача також був складений «Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Агрофірма «Промтех»» (надалі за текстом - розрахунок розміру шкоди),який 12 лютого 2015 року був затверджений Першим заступником головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Харківської області В.В.Бручиковим і відповідно до якого розмір зазначеної шкоди становить 288.946,68 гривень. 12 лютого 2014 року державним інспектором відповідача був виданий припис № 02-25-02 (надалі за текстом - припис),у якому зазначено, що він виданий: «з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної 09.02-11.02.2015р. (акт № 11/01-04/02-09)». Примірники копії акту перевірки, розрахунку розміру шкоди та припису отримані позивачем поштою 18 лютого 2015 року.

Вважаючи дії Держекоінспекції (її посадових осіб) з проведення позапланової перевірки та складання акта перевірки, складання і затвердження розрахунку розміру шкоди є протиправними (неправомірними), а виданий Держекоінспекцією (її посадовою особою) припис є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити поховні вимоги в повному обсязі.

Представник Державної екологічної інспекції у Харківській області проти позову заперечував та просив суд залишити позовні вимоги без задоволення.

Прокурор у судовому засіданні позицію Державної екологічної інспекції у Харківській області підтримав, та просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що ТОВ «Агрофірма «Промтех»» здійснює рибогосподарську експлуатацію Великобурлуцького водосховища на підставі «Режиму рибогосподарської експлуатації Великобурдуцького водосховища», який затверджений Державним комітетом рибного господарства України 24 червня 2011 року та погоджений Головним державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Харківській області 21 березня 2011 року і Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області 05 травня 2011 року.

Повноваження та компетенція держекоінспекції у галузі земельних відносин визначені статтею 14-2 Земельного кодексу України (надалі за текстом - ЗК України).

Повноваження та компетенція держекоінспекції у галузі державного контролю за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель визначені частиною 2 статті 5 та статтею 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-ІV від 09 грудня 2012 року (надалі за текстом - Закон України № 963-ІV).

Повноваження та компетенція держекоінспекції з державного нагляду (контролю) за додержанням суб'єктами господарювання вимог законодавства про використання та охорону земель визначені підпунктом «б» пункту 4.2. Положення про територіальні органи Держекоінспекції України (затверджене Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04 листопада 2011 року та зареєстроване у Міністерстві юстиції України 25 листопада 2011 року за № 1347/20085; надалі за текстом - Положення).

Дослідивши зміст та висновки Акту, судом було встановлено, що державним інспектором під час проведення позапланової перевірки та складання акту перевірки було порушено вимоги частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05 квітня 2007 року (надалі за текстом - Закон України № 877-V), а саме, державний інспектор вийшов за межі предмета перевірки і з'ясовував (перевіряв) питання, які не передбачені та не зазначені у направленні на проведення позапланового заходу ТОВ «АФ «Промтех»» (надалі за текстом - направлення на проведення перевірки).

Судом було встановлено, що у направленні на проведення перевірки у якості предмета здійснення заходу зазначається «дотримання вимог земельного законодавства на території Великобурлуцької селищної ради Харківської області за межами населеного пункту», а з акту перевірки вбачається, що відповідачем була проведена перевірка «дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами». З акта перевірки також вбачається, що перевірці підлягали: загальні питання; питання у галузі охорони атмосферного повітря; питання у галузі охорони і раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів; питання у галузі охорони земельних ресурсів, а також питання у сфері поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що Великобурлуцьке водосховище (щодо земельної ділянки під яким встановлено порушення відповідачем) територіально розташоване не тільки на території Великобурлуцької селищної ради Харківської області, а і Червонохвильської сільської ради Харківської області перевірка щодо земель якої не була передбачена визначеним у направленні на проведення перевірки предметом здійснення заходу.

За наслідками проведення перевірки відповідачем встановлено порушення з боку позивача вимог статей 125 і 126 ЗК України, яке полягає у тому, що останній допустив самовільне зайняття земельної ділянки земель водного фонду загальною площею 410 га під водним дзеркалом Великобурлицького водосховища на території Червонохвільської сільської ради та Великобурлуцької селищної ради Харківської області, про що зазначено у акті перевірки.

Проте суд не може погодитись з таким висновком відповідача, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та зроблений з порушенням норм матеріального права.

Великобурлуцьке водосховище є водосховищем комплексного призначення та належить до водних об'єктів загальнодержавного значення відповідно до вимог статті 1 і пункту 3 частини 1 статті 5 Водного кодексу України (надалі за текстом - ВК України)відповідно.

Відповідно до вимог статті 4 ВК України і пункту «а» частини 1 статті 58 ЗК України землі,зайняті водосховищами належать до земель водного фонду.

Водосховища комплексного призначення не можуть надаватися у користування на умовах оренди для рибогосподарських та інших потреб, що встановлено вимогами частини 1 статті 51 ВК України. Крім того, частиною 3 статті 51 ВК України передбачено, що водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Відповідно до вимог пункту «г» частини 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» № 2163-ХІІ від 04 березня 1992 року (надалі за текстом - Закон України № 2163-ХІІ), водосховища і водогосподарські канали комплексного призначення належать до категорії об'єктів, що мають загальнодержавне значення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного майна» № 2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року не можуть бути об'єктами оренди об'єкти, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини 2 статті 5 Закону України № 2163-ХІІ, а також водосховища і водогосподарські канали комплексного призначення.

Таким чином, відповідачем не було враховано існування законодавчо встановленої заборони на набуття позивачем права користування Великобурлуцьким водосховищем разом із земельною ділянкою під ним.

Разом з тим, як було встановлено у судовому засіданні, позивач неодноразово звертався до Великобурлуцької районної ради Харківської області та Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області з проханням надати йому в оренду земельну ділянку під зазначеним водосховищем, але отримував відмови, що підтверджується витягом з протоколу № 22 засідання постійної комісії з питань регулювання земельних відносин і охорони навколишнього природного середовища Великобурлуцької районної ради Харківської області від 12 березня 2003 року та листами Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 0216/52 від 12 січня 2007 року і № 02-16/338 від 27 лютого 2008 року.

Слід зазначити про те, що земельна ділянка під Великобурлуцьким водосховищем належить на праві постійного користування Харківському обласному управлінню водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 92 ЗК України.

Відповідачем у акті перевірки було зазначене, що у позивача відсутні згода власника або погодження землекористувачів на використання ним для рибальства земельної ділянки під водосховищем, що передбачено вимогами частини 5 статті 59 ЗК України.

Суд не погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Земельна ділянка під водосховищем належить на праві постійного користування Харківському обласному управлінню водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України.

Між позивачем та Балаклійським міжрайонним управлінням водного господарства, яке входить до складу Харківського обласного управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України 01 серпня 2009 року був укладений договір № 69 про утримання у належному стані Великобурлуцького водосховища, який був погоджений Харківським обласним виробничим управлінням меліорації і водного господарства (станом на тепер - Харківське обласне управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України).

Крім того, Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області також не заперечує проти використання позивачем зазначеного водного об'єкту (водосховища) з метою здійснення ним рибогосподарської діяльності, що підтверджується листом № 02-24/40 від 13 січня 2009 року.

Також слід зазначити, що при дослідженні оспорюванного припису судом було встановлене, що він має № 02-25-02 та виданий 12 лютого 2014 року, а направлений позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 12 лютого 2015 року.

Щодо правильності складання Акту № 11/01-04/02-09 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, суд має зазначити наступне.

Відповідно до ч.6 ст. 7 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Перевіривши зміст вказаного Акту судом було втановлено, що він не містить дати складання, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає даним критеріям оскільки прийняте та вчинене не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправними (неправомірними) дії Державної екологічної інспекції у Харківській області з проведення у період з 09 по 11 лютого 2015 року позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» (), складання Акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» () № 11/01-04/02-09 (без дати складання) і складання та затвердження Розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» від 12 лютого 2015 року.

Визнати протиправним (неправомірним) та скасувати.припис № 02-25-02 від 12 лютого 2014 року виданий Державною екологічною інспекцією у Харківській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Промтех»» ().

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 08 червня 2015 року.

Суддя Тітов О.М.