Справа № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 рокусправа № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 р. у справі № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя

про визнання незаконної відмови у призначенні пенсії за віком та про зобов'язання виконати певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"01" грудня 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя в якому просив визнати протиправною відмову Пенсійного фонду у призначенні пенсії та зобов'язати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію за віком з 07.08.2014 року та здійснювати виплату на банківський рахунок, зазначений в заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови у призначенні пенсії, оскільки позивач має необхідний стаж та для призначення пенсії ним надано повний пакет документів.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 р. у справі № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15) адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя про визнання незаконної відмови у призначенні пенсії за віком та про зобов'язання виконати певні дії - задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано рішення комісії з вирішення спірних питань щодо застосування пенсійного законодавства при призначенні пенсій та виплаті пенсій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя від 15.08.2014 року щодо призначення пенсії ОСОБА_2 за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Довтневому районі м. запоріжжя призначити ОСОБА_2 пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 07.08.2014 року та здійснювати її виплату. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду в частині задоволення позову мотивовано наявністю у позивача права на отримання пенсії за віком, а також встановлення факту подання всіх документів необхідних для призначення пенсії.

Відмова в задоволенні решти позовних вимог мотивована тим, що суд не може перебрати на себе повноваження Пенсійного органу, визначаючи спосіб виплати пенсії.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 р. у справі № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що питання, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не врегульовані. Вказує, що заява про призначення пенсії повинна подаватись за місцем проживання (реєстрації) заявника, в той час, як позивач проживає за кордоном та зазначає про відсутність способу переказу сум пенсій до держав, з якими Україною не укладено договорів та не надання позивачем банківського рахунку у банку, який виграв тендер на виплату пенсій на території України в порядку, передбаченому законодавством.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Позивач - ОСОБА_2 є громадянином України, постійне місце проживання якого - Ізраїль. Відповідно довідки ГУ МВС України в Запорізькій області від 04.12.1998р. паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_2 здано в грудні 1998 року за останнім місцем прописки : АДРЕСА_1 в обмін на закордонний паспорт у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, в грудні 1998р. позивач переїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

В серпні 2014 року представник позивача звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії.

Рішенням від 15.08.2014р. відповідачем відмовлено в призначенні позивачу пенсії з посиланням на проживання позивача за межами України та відсутності місця проживання на території України.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зазначив на протиправність дій відповідача по відмові в призначення позивачу пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії через відсутність місця реєстрації в Україні та не надання документів в оригіналі. Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим такий висновок суду з наступних підстав.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проживаючи в державі Ізраїль, позивач, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України що проживають на території України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство не допускає обмеження права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Згідно до п.16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Як вбачається з наведеного, вимога надання заявником паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника та місце її проживання (реєстрації), необхідна перш за все для встановлення особи, яка вимагає призначення пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 до заяви про призначення пенсії надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 1 Положення «Про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503 від 26.06.1996 року паспорт для виїзду за кордон - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Враховуючи що на момент звернення за призначенням пенсії позивач перебував за кордоном, його паспорт для виїзду за кордон є належним документом що підтверджує особу та українське громадянство позивача.

Доводи скаржника щодо необхідності місця реєстрації позивача в Україні, як необхідна умова для встановлення прив'язки особи, що звертається за призначенням пенсії до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, колегія суддів не вважає обґрунтованими з огляду на те, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_2 долучено довідку Єдиної абонентської служби Запорізької міської ради №2451 від 14.08.2014 року, яка засвідчує, що до зняття з обліку у зв'язку з виїздом за кордон, останній був зареєстрованим в Жовтневому районі м. Запоріжжя, що на думку колегії суддів є достатнім доказом правомірності звернення позивача саме до Жовтневого територіального Управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя.

З огляду на те, що при зверненні ОСОБА_2 з питання призначення пенсії ним надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який засвідчує особу заявника та її громадянство та, що в повній мірі відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами), затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, крім того, враховуючи, що надання інших документів, що засвідчують цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік, загальний трудовий стаж, колегія суддів доходить висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_2

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі м.Запоріжжя на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 р. у справі № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15) - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 р. у справі № 331/9554/14-а (2-а/331/8/15) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко