Справа № 17750/09
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2010 р. справа № 2а-2365/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Панченко О.М.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області

на постанову: Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2009 року по справі №2а-2365/08/1170 (головуючий суддя Притула К. М.)

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області

про: визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

19 листопада 2008 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просила відновити строк позовної давності для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів; визнати дії відповідача неправомірними; стягнути із відповідача на користь позивача недоплачену їй соціальну державну допомогу до пенсії за період з січня 2006 року по жовтень 2008 року, включно, в сумі 3691 грн. 04 коп.; зобов'язати відповідача нараховувати позивачу щомісячну соціальну державну допомогу, відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", надалі при нарахуванні пенсії.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2009 року по справі №2а-2365/08/1170 вимоги позивача задоволені частково. Бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", визнана протиправною; відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в його діях відсутні будь-які порушення чинного законодавства України, оскільки фінансування виплат, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" проводиться із Державного бюджету України. Посилається на відсутність підстав застосування поняття "мінімальний розмір пенсії за віком", визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", для визначення розміру підвищення пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яка набрала чинності з 01.01.2006 року, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Положення ч. 3 вказаної статті не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Заперечення апелянта щодо невизначеності органа виплати підвищення пенсії судом до уваги не приймаються, оскільки іншого державного органу, який здійснює виплату пенсії, крім Пенсійного фонду України, законодавством не визначено. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року № 1261, відповідно до п. 15 якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Відповідно до п. 3 Положення "Про Пенсійний фонд України", його основними завданнями є, зокрема, участь у формуванні і реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. 6 Закону покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача.

Отже, відповідач є належним органом, на який покладено функції з нарахування, призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат, тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, мав довести правомірність своєї бездіяльності.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року положення п.12 ст.71 та ст. 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" визнано неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Саме з 09.07.2007 року такій категорії осіб, як "діти війни", поновлено право на отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на протязі 2007 року з підвищенням на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008р. були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Отже, з цього часу позивач набув право на отримання щомісячної доплати до основної пенсії в розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком на протязі періоду з 22.05.08 по 31.12.08 року.

В наступному це питання було врегульоване постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" № 530 від 28.05.2008р. Проте, судом першої інстанції обґрунтовано не було прийнято до уваги вказану постанову, оскільки вона не може бути застосована виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що права позивача у періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. були порушені. Проте колегія суддів не погоджується з тим, що у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2009 року по справі №2а-2365/08/1170 не визначений кінцевий строк здійснення відповідачем перерахунку та виплати позивачу вказаного підвищення до пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції належить змінити в частині визначення строків, на протязі яких вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 197, 198, п. 1 ч. 1 ст. 201, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2009 року по справі №2а-2365/08/1170 задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 березня 2009 року по справі №2а-2365/08/1170 - змінити, виклавши в наступній редакції:

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.10.2008р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.10.2008р., розрахованої з урахуванням вимог ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати, за відрахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів в порядку, визначеному ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України України.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

Судді: М. В. Мірошниченко

ОСОБА_2