Справа № 804/6079/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 червня 2015 р. Справа № 804/6079/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Жукової Є.О.

при секретарі судового засідання - Воробйовій П.В.

за участю:

представника позивача - Виноградова А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганчанка» до Марганецької міської ради, Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року»; визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і свідоцтва про право власності; зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

12.05.2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганчанка» до Марганецької міської ради, Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року»; визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і свідоцтва про право власності; зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 р. адміністративну справу №804/6079/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганчанка» до Марганецької міської ради, Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року»; визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і Свідоцтва про право власності було прийнято до провадження Дніпропетровського окружного адміністративного суду та справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 03.06.2015 р.

В судове засідання, призначене на 03.06.2015 р. до зали судового засідання з'явився представник позивача, представники Відповідача-1: Марганецької міської ради, Відповідача-2: Виконавчого комітету Марганецької міської ради та Відповідача-3: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області до зали судового засідання своїх представників не направили, відомості про врученя судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.

Враховуючи строк розгляду адміністративної справи, передбачений ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: адміністративна справа повинна бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, суд вважає за можливе вирішити дану справу за такої явки сторін та за наявними у ній доказами.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог, матеріали справи та норми чинного законодавства України, а також зважаючи на обставини прийняття вказаної справи до провадження Дніпропетровського окружного адміністративного суду, наведені вище в судовому засіданні судом було поставлено питання щодо розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача, надаючи пояснення по суті заданого головуючим у справі питання, зазначив, що можливе скасування рішення Марганецької міської ради №557 - XXXIX/XXIII від 27.03.2001 р.; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року» та визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і свідоцтва про право власності матиме наслідком зміну власника оскаржуваного майна, не заперечуючи при цьому існуючого факту щодо предмету спору про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Марганець, вул. Центральна, 42 а.

Суд також зазначає, що представником позивача не було наведено та обґрунтовано належними доказами в розумінні ст.70 КАС України наявності факту порушення законних прав та інтересів позивача саме з боку відповідачів - суб'єктів владних повноважень, при здійсненні ним владних управлінських функцій у публічно-правових відносинах.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1.ч.1 ст.3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.7.ч.1 ст.3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Відповідно, у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно з ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно з ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як вбачається із змісту позовних вимог, між позивачем та Відповідачами наявний спір про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Марганець, вул. Центральна, 2 а, при цьому суд зазначає, що позивач оскаржує право власності на спірну нерухомість, а вимоги про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року» виникли з цивільних правовідносин і стосуються права власності на спірний об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав, свобод та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статуту суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатись д господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх пропущених або оспорюваних прав і охоронюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цих Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Натомість, відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з "…" питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів "…". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

З урахуванням вищезазначеного та проаналазувавши наведені вище норми діючого законодавства, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року вбачається, що даний предмет спору не відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що спір щодо захисту цивільних прав, які виникають з приватно-правових відносин має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд також зазначає, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу, зокрема, господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, тому даний предмет спору, не відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства, та не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Зазначена правова позиція кореспондується правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.12.2014 р. у справі №21-544 а/4.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За викладених вище обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року»; визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і свідоцтва про право власності; зобов'язання вчинити певні дії є такими, що виникли з господарських правовідносин і стосуються права власності на спірний об'єкт нерухомості, що виключає їх розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, враховуючи суб'єктний склад сторін у даній справі, а також дотримуючись ч.2 ст.157 КАС України, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції відповідного господарського суду, який в даному випадку і є «судом, встановленим законом" в сенсі частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Керуючись ст.ст. 157, 160,165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження по справі № 804/6079/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марганчанка» до Марганецької міської ради, Виконавчого комітету Марганецької міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України в Дніпропетровській області про скасування рішення Марганецької міської ради №557XXXIX/XXIII від 27.03.2001 року; скасування рішення виконкому Марганецької міської ради «Про внесення змін до рішення виконкому №340/3 від 15.08.2001 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно; скасування рішення виконавчого комітету №279 від 20.08.2005 р. «Про внесення змін до рішення виконкому №304/3 від 15.09.2001 р. «Про оформлення права власності на нежилу будівлю ательє «Марганчанка» від 30.08.2001 року»; визнання дій протиправними щодо оформлення акту прийому-передачі від 21.06.1995 року і свідоцтва про право власності; зобов'язання вичнити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу, що він може звернутись з зазначеним позовом до відповідного господарського суду в порядку передбаченому чинним ГПК України.

Роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.157 КАС України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 08.06.2015 р.

Суддя Є.О. Жукова