Справа № 826/4373/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/4373/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 травня 2015 року № 826/4373/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченко І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕРЧИЛЛЗ БОРТНИЧІ»

до

Київської міської ради

про

визнання недійсним та скасування рішення в частині, зобов’язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЧИЛЛЗ БОРТНИЧІ» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Київської міської ради (далі по тексту - відповідач) про:

- визнання недійсним та скасування рішення Постійної комісії з питань екологічної політики Київської міської ради (VІІ скликання) оформлене Протоколом №11 від 22.12.2014р. (в частині питання VІІІ порядку денного);

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав 21.05.2015р. до канцелярії суду письмові заперечення проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні.

У зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд прийшов до переконання щодо можливості подальшого розгляду справи в письмовому провадженні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕРЧИЛЛЗ БОРТНИЧІ» звернулось до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку розташовану по вулиці Світла, 5 у місті Києва, загальною площею 6,9016 гектарів, для експлуатації та обслуговування комплексу будівель дитячого оздоровчого комплексу «ОРБІТА».

До вказаного клопотання були додані документи, передбачені Тимчасовим порядком передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, а саме:

- викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали в масштабі не менше 1:2000, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки;

- витяг з містобудівного кадастру;

- матеріали фото фіксації розташованих на земельній ділянці будівель та споруд;

- документи щодо правового статусу об’єктів нерухомого майна (будівель, споруд), якщо такі розташовані на земельній ділянці;

- копія матеріалів технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, якщо такі розташовані на земельній ділянці;

- копії рішень уповноважених органів про передачу земельної ділянки в користування (у разі подачі клопотання щодо земельної ділянки, яка надавалась в користування до 15.03.1991р. – до ведення в дію Земельного кодексу Української РСР), або довідка Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відсутність в архіві документів щодо відведення відповідної земельної ділянки (крім подачі клопотання щодо поділу чи об’єднання земельних ділянок або щодо передачі сформованої земельної ділянки без зміни її цільового призначення);

- засвідчені печаткою та підписом керівника зацікавленої особи копії установчих документів (для юридичних осіб), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців (для юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців).

Незгода позивача з вказаним рішенням постійної комісії та необхідність зобов’язати її вчинити певні дії обумовила позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є робочими органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Відповідно до пунктів „а“, „б“, „в“, „г“ статті 12, 123 Земельного кодексу України лише до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

При цьому, суд враховує правову позицію Конституційного Суду України, викладену в Рішенні від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі №1-6/2010 відповідно до якої, міські ради як органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб’єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб’єкти владних повноважень вони вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Постійні комісії міської ради в розумінні ст. 3 КАС України не є суб’єктом владних повноважень, у спірних правовідносинах вони не реалізують надані їм чинним законодавством України владні управлінські функції, зокрема у сфері розпорядження землями комунальної власності, у зв’язку із чим їх дії, бездіяльність або рішення не можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

У той же час відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Постійної комісії з питань екологічної політики Київської міської ради (VІІ скликання) оформлене Протоколом №11 від 22.12.2014р. (в частині питання VІІІ порядку денного).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, на підставі вищевикладеного в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРЧИЛЛЗ БОРТНИЧІ» має бути відмовлено повністю.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб’єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 128, 160 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «БЕРЧИЛЛЗ БОРТНИЧІ» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко