Справа № 748/371/15-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/371/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Криворученко Д.П.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішень Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зобов'язання вчинити певні дії та скасування свідоцтва про право власності, треті особи: ОСОБА_3; Державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року, позивач звернулася до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання дій протиправними, визнання недійсними рішень Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, зобов'язання вчинити певні дії та скасування свідоцтва про право власності, треті особи: ОСОБА_3; Державна інспекція сільського господарства у Чернігівській області. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що позивач є власницею будинку АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті бабусі ОСОБА_4, якій згідно рішення виконавчого комітету Мньовської сільської ради Чернігівського району від 23 жовтня 1997 року було виділено під приватизацію земельну ділянку площею 0,50 га. 17 березня 2014 року позивач подала заяву до сільської ради про надання дозволу на виготовлення земельно-кадастрової документації прилеглої до її будинку земельної ділянки площею 0,25 га, як для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з метою в подальшому її приватизації, однак рішенням сільської ради від 16 грудня 2014 року, не зрозуміло з яких мотивів і підстав, їй було надано дозвіл на виготовлення техдокументації лише на 0,0847 га. При цьому рішенням цієї ж сесії сільської ради третій особі ОСОБА_3 було затверджено проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка була передана їй за рахунок земельної ділянки (0,50 га), яка перебувала раніше у користуванні бабусі позивача ОСОБА_4, при цьому рішення про вилучення земельної ділянки і віднесення її до земель запасу сільською радою не приймалось. Вважає, що оскільки вона є спадкоємцем за заповітом до усього майна і прав ОСОБА_4, то саме вона має право на отримання у власність земельної ділянки якою користувалась покійна, зокрема ділянкою розміром 0,36 га.. Просила суд визнати протиправними дії Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області щодо винесення рішень 24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16.12.2014 року та 23 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.10.2014 року, визнавши при цьому незаконними і скасувати прийняті 24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. рішення про затвердження проекту із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; прийняті 23 сесією 6 скликання сільської ради від 03.10.2014 р. та 24 сесією 6 скликання від 16.12.14 р. рішення про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2014 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га в АДРЕСА_1. Крім того позивач просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3433 га (кадастровий номер НОМЕР_1), видане ні ім'я ОСОБА_3 22.12.2014 року під НОМЕР_2.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 грудня 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2014 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га ріллі в АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - зміні з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 201 КАС України, суд апеляційної інстанції змінює постанову суду першої інстанції, якщо визнає, що судом першої інстанції вирішено не всі позовні вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд у АДРЕСА_1, отриманого нею у спадщину після смерті бабусі ОСОБА_4, на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2014 року. Це право позивач зареєструвала 27 лютого 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Із земельнокадастрової книги та рішення №106 від 23 жовтня 1997 року виконавчого комітету Мньовської сільради Чернігівського району вбачається, що у покійної ОСОБА_4 перебувала у користуванні земельна ділянка площею 0,50 га, з яких пашня - 0,49 га, під забудовами - 0,01 га, і їй же було виділено у порядку приватизації земельну ділянку площею 0,50 га для ведення підсобного госодасртва.

Як вбачається з викопіювання з генерального плану с.Мньов, Чернігівського району земельна ділянка, що перебувала у користуванні ОСОБА_4, на якій розташований будинок позивачки ОСОБА_2, має номер НОМЕР_3, з її розміром 0,36 га.

З рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.07.14 р. та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 31.07.14 р. встановлено, що 17 березня 2014 року позивач подала до Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області заяву, зареєстровану під №76, у якій просила сільську раду надати відповідний дозвіл на виготовлення технічної документації для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтованою площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1. 16 травня 2014 року 21 сесія 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району прийняла рішення про відмову ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, в зв'язку з не набранням більшості голосів від загальної кількості депутатів присутніх на пленарному засіданні ради. До того, 03 грудня 2013 року рішенням 14 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області було надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області.

Рішенням суду першої інстанції визнано недійсним рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 грудня 2012 року про надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області; - визнано недійсним рішення двадцять першої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 травня 2014 року про відмову ОСОБА_2 в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель у АДРЕСА_1; зобов'язано Мньовську сільську раду Чернігівського району Чернігівської області повторно, на черговій сесії, розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 березня 2014 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель у АДРЕСА_1.

Рішенням суду апеляційної інстанції рішення Чернігівського районного суду від 09.07.14 р., у частині визнання недійсним рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 грудня 2012 року про надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність змеленої ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу, для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, скасоване і у задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено. Таке рішення суд мотивував тим, що оскільки на грудень 2012 року ОСОБА_2 не була власником будинку, то надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту із землеустрою не порушувало прав позивачки і не порушує її прав і на даний час, оскільки не тягне за собою виділення земельної ділянки ОСОБА_3

З копії рішення 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району встановлено, що розглянувши заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на території Мньовської сільської ради, керуючись ч.1 п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.ст.12, 116, 118, 121 ЗК України, п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України, сільська рада вирішила надати ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1.

При дослідженні наряду Мньовської сільської ради з оригіналами рішень сільської ради було встановлено, що при виготовленні оригіналу вказаного вище рішення, відповідальною особою сільради, було допущено помилку у році прийняття рішення, замість 2014 рік, вказано 2015.

Як видно з даних протоколу засідання сесії Мньовської сільради від 16.12.14 р., депутати сільської ради приймаючи рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою, вказали, що при наданні дозволу необхідно врахувати побажання межовиків щодо можливості проїзду до господарських будівель та звернули увагу на обмеження наявної площі земельної ділянки на яку претендує ОСОБА_2 Також депутати запропонували виділити земельну ділянку наявну по факту, тобто площі і конфігурації, яка б не суперечила наявним межовикам і сусідам. Рішення прийнято одноголосно.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам необхідно зазначити наступне.

Положеннями статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 1 статті 59 зазначеного вище Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно приписів статті 118 Земельного кодексу України, у редакції станом на 16.12.2014 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Крім того, статтею 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Частиною 3 статті 121 ЗК України передбачено, що розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Даючи правову оцінку рішенню 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що воно є необґрунтованим, невмотивованим та таким, що суперечить вимогам ст.118 ЗК України та порушує охоронювані законом права та інтереси позивача, оскільки цим рішенням фактично не розглянута заява ОСОБА_2 від 17 березня 2014 року, за якою позивач просила сільську раду надати їй дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га.

Оспорюваним рішенням сторона відповідача фактично відмовила позивачу у наданні вказаного вище дозволу на виготовлення документації на земельну ділянку у бажаному для неї розмірі, якій відповідає вимогам ст.121 ЗК України.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак з прийнятого сільською радою рішення не зрозуміло чому саме позивач не має права отримати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку розміром до 0,25 га, при цьому сільська рада невідомо на підставі чого визначила цей розмір ділянки як 0,0847 га.

Фактично оспорюваним рішенням, ще до виготовлення технічної документації, сільська рада на власний розсуд, без жодного технічного і правового обґрунтування, визначила розмір земельної ділянки, який одразу вирішила передати у власність позивачу.

Слід також зазначити, як вбачається з протоколу засідання депутатів, що рішення про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку саме розміром 0,0847 га взагалі не розглядалось, мало місце загальне обговорювання питання, однак про що саме прийняли рішення депутати не зрозуміло.

Отже, рішення 24 сесії 6 скликання від 16.12.14 р. Мньовської сільської ради Чернігівського району про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому необґрунтованою є позицію позивача у тій частині, що оскільки вона є спадкоємцем за заповітом до усього майна і прав ОСОБА_4, то вона має право на отримання у власність земельної ділянки якою користувалась покійна, зокрема ділянкою розміром 0,36 га, з наступних підстав.

Так, сторони під час судового розгляду не заперечували тієї обставини, що відсутні належні дані про конкретний розмір земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка перебувала у користуванні спадкодавця ОСОБА_4

Відповідно до положень ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Отже, виходячи з приписів вказаної вище спеціальної норми матеріального права ОСОБА_2 має лише право користування земельною ділянкою на якій розміщені житловий будинок, інші будівлі та споруди по АДРЕСА_1 Чернігівського району, та право користування земельною ділянкою яка необхідна для їх обслуговування.

24 сесією 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. рішення про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3, згідно якого останній було передано у власність земельну ділянку площею 0,3433 га для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Своє право власності ОСОБА_3 зареєструвала 18.12.2014 року. До того, згідно рішення 14 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району від 03.12.2012 року, ОСОБА_3 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,50 га із земель запасу для ведення особистого селянського господарства на території Мньовської сільської ради Чернігівського району. Даний дозвіл був дійсним протягом року. За заявою ОСОБА_3 від 15.08.2014 р. ПП «Чернігів-Гео» було розроблено проект землеустрою, який було погоджено Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі. Межі та план сформованої земельної ділянки були погоджені згідно протокольного рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради.

Слід зазначити, що суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (частина перша); набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга).

Позивач зазначала, що Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області проводилась позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства Мньовською сільською радою при наданні у власність ОСОБА_3 земельної ділянки і під час перевірки було встановлено, що рішення 14 сесії 6 скликання Мньовської сільради від 03.12.12 р. про надання ОСОБА_3 дозволу на складання проекту із землеустрою прийняте в порушення вимог ст.ст.116, 118, 149 ЗК України.

Однак, правомірність вказаного рішення сільської ради підтверджено рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року, що згідно ч.1 ст.72 КАС України є підставою для звільнення від доказування, адже обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, як видно з проекту землеустрою земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_3 має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, а не для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд, на яку претендує позивач, і вона є суміжною із ділянкою якою користується ОСОБА_2 де і знаходиться її домоволодіння. Межі вказаних ділянок не накладаються одна на одну, а тому вони є окремими об'єктами цивільних правовідносин.

Отже, можливо дійти висновку, що рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради від 16.12.14 р. про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 є правомірним, прийнятим компетентним органом місцевого самоврядування, в межах повноважень та у відповідності до приписів ст.ст.12, 22, 81, 116, 118, 122 ЗК України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не розглянута позовна вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, як і рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року, так і рішенням 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 грудня 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1 стосуються однієї і тієж особи та про одне і теж питання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року з викладенням другого абзацу її резолютивної частини в такій редакції: Визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року та рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 грудня 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2014 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га ріллі в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, але вирішено не всі позовні вимоги, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити частково.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року - змінити, виклавши другий абзац її резолютивної частини в такій редакції:

«Визнати протиправним та скасувати рішення 23 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 03 жовтня 2014 року та рішення 24 сесії 6 скликання Мньовської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 16 грудня 2014 року про надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0847 га ріллі у АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17.03.2014 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га ріллі в АДРЕСА_1».

У іншій частині постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї постанови у повному обсязі, тобто з 09 червня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено - 08 червня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.