Справа № 807/3018/14
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/2151/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, третя особа Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

23.09.2014р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання неправомірним лист Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації №1343/01-13 від 23.09.2010р. щодо подвійного нарахування пільг за комунальні послуги; зобов»язати ПАТ «Закарпатгаз» направити рахунок Управлінню праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації для перерахунку коштів за природний газ використаний як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в с.Минай вул.Українська, 26, Ужгородського району Закарпатської області за період з 23.09.2010 року по 16.05.2012 року; зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації сплатити ПАТ «Закарпатгаз» за використаний природний газ як пільгову норму на комунальні послуги будинку за даною адресою.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2000 року, позивач разом із дружиною проживає за адресою: АДРЕСА_1. Працював в органах внутрішніх справ України, як працівник міліції користувався пільгами на комунальні послуги 50 % від середньої норми з 1978 року за даною адресою, з 1998 року користуюється 100 % пільгами на комунальні послуги, а також на природний газ як інвалід війни. Про лист управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації №1343/01-13 від 23.09.2010 року в якому зазначають позивача,в подвійному використанні пільг на комунальні послуги на природний газ, як вказує позивач, він дізнався в 2013 році при розгляді його справи в суді, оскільки ніколи не користувавсь подвійними пільгами на комунальні послуги, тому лист вважає неправомірним.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив дану постанову з підстав не врахування усіх істотних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом не встановлено, що користувався подвійними пільгами на комунальні послуги, а також на природній газ.

Послуги інвалідам війни надаються за місцем проживання, а не за місцем прописки - так вимагає Постанова Кабінету Міністрів України №117 від 21.01.2003р. «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (Постанова №117), і він отримує пільги на природний газ, як комунальну послугу з 2000 р. по даний час за місцем свого постійного проживання.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» також не передбачає прописку для надання пільг на комунальні послуги.

Просить скасувати постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача ПАТ «Закарпатгаз», який просить залишити без змін рішення суду, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, згідно посвідчення серії Б №568504 виданого УМВС України в Закарпатській області 18.08.2003 року, а 18 серпня 2012 року по даний час як інвалід І групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що стверджується посвідченням серії ААБ №018747 виданого Ужгородським РУСЗН 27.08.2013р. (а.с.12, 13).

З 2000 року по даний час, фактично проживає у АДРЕСА_1, який належить на праві власності з 2011 року сину позивача ОСОБА_2.

На момент виникнення спірних правовідносин позивач був прописаний за адресою АДРЕСА_3, а на час розгляду справи позивач прописаний: АДРЕСА_2.

23 вересня 2010 року, листом №1343/01-13 Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації повідомило ПАТ «Закарпатгаз» про припинення з 01.09.2010 р. з метою усунення недоліків, які виникли внаслідок подвійного нарахування пільг в тому числі пільговику ОСОБА_1 (інвалід війни) за адресою: АДРЕСА_1 нарахування, перерахунок та забезпечення повернення коштів (а.с.14).

З 21 червня 2012 року, згідно поданої заяви позивача, останній знятий з обліку ЄДАРП. За період перебування на обліку в ЄДАРП по м.Ужгород, скористався пільгами на квартплату, електропостачання та телефон. Мав право, але не скористався пільгами на газ, водопостачання та водовідведення, ( а.с.35, 75, 118).

31 березня 2014 року, згідно листа третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради №С-178/28.09-07 вбачається, що позивач перебував на обліку в ЄДАРП по м.Ужгород, як інвалід 3 групи, з 02.07.2003 року за адресою АДРЕСА_3 і відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «мав право на 100% знижку при оплаті за житлово-комунальні послуги. ( а.с. 35)

Відмовляючи в задоволенні позову, з чим погоджується колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що Управління соціального захисту Ужгородської РДА діяло у межах та у спосіб визначений законом, виходячи з того, що одночасно, перебуваючи на обліку та користуючись пільгами на квартплату, електропостачання, телефон у АДРЕСА_3, не зареєструвавши та користуючись пільгою за спожитий природний газ за іншою адресою АДРЕСА_1, не знявся при цьому з обліку та частково користуючись пільгами за попереднім місцем реєстрації пільги, що призвело до порушення Постанови №117, оскільки з 2000 року проживає за адресою АДРЕСА_1, однак у змісті Постанови №117 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», однак даною Постановою визначено та пов'язано надання пільг, із зареєстрованим місцем проживання, незалежно від виду пільги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, у разі зміни зареєстрованого місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім зареєстрованим місцем проживання та стає на облік за новим зареєстрованим місцем проживання. Уповноважені органи за попереднім зареєстрованим місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим зареєстрованим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

Дані обставини були предметом судового розгляду в порядку цивільного судочинства, де позивачу було відмовлено в задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову - ч.2 згаданої статті.

Колегія суддів обумовлює і ту обставину, що зазначенням відповідачем ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" є процесуальним порушенням, однак таке не вплинуло на правильність прийнятого рішення по суті і в цій частині позовних суду слід було винести ухвалу про закриття провадження в частині вимог про зобов'язання ПАТ "Закарпатгаз" направити рахунок Управлінню праці та соціального захисту Ужгородської районної державної адміністрації для перерахунку коштів за природний газ використаний позивачем як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в с.Минай, вул.Українська № 26, за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА сплатити ПАТ "Закарпатгаз" за використаний природний газ як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого за вказаною адресою за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2014р. по справі №807/3018/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 08.06.2015р.