Справа № 40835/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2010 р. справа № 2а-276/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Лукманової О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2009 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії відповідача в частині не донарахування та недоплати разової допомоги на оздоровлення - протиправними, стягнути з відповідача недоплачену суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009 роки у розмірі 7300 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача стосовно відмови позивачу у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік, передбаченої ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік, передбачену ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу у розмірі 3025 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з положень статті ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою визначений розмір допомоги на оздоровлення для кожної категорії учасників ліквідації ЧАЕС.

Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», яким на період 2007 року зупинено дію ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», положень статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладені в іншій редакції, якою виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 положення даних Законів визнано таким, що не відповідають Конституції України, а тому дія ст. 48 Закону відновлена у 2007 році з 09.07.2007 року а у 2008 році з 22.05.2008 року.

Судом встановлено, що 14 травня 2008 року відповідач відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»сплатив позивачу по 100,00 грн. щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення, що підтверджується листом (а.с.3).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на момент виплати належних позивачу сум одноразової допомоги на оздоровлення відповідач діяв в межах Законів України „Про Державний бюджет України на 2007 рік та „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в редакції від 28.12.2007 року, оскільки рішення Конституційним Судом України відбулися після виплат визначених Законом сум.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами.

В 2009 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не приймалося.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у 2009 році нарахування одноразової допомоги на оздоровлення повинно здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796.

Застосування відповідачем положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення суперечить положенням Закону № 796 та не може бути віднесено до реалізації права визначеного ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Зобов`язуючи відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову допомогу в розмірі 3025 грн., судом першої інстанції не враховано вже отриману суму позивачем, а саме 100 грн. яка була отримана в квітні 2009 року, тому постанова суду в частині розміру одноразової допомоги, що підлягає сплаті позивачу повинна бути змінена на суму 2925 грн.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає зміні.

Керуючись ст.198, ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у м. Кривому Розі ради - задовольнити частково.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2009 року змінити, в абзаці 3 резолютивної частини, суму яку необхідно виплатити змінити з 3025 грн. на 2925 грн.

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий С.А.Уханенко

Судді В.Ю.Поплавський

ОСОБА_2