Справа № 817/1211/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1211/15

27 травня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Школяр О.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Журов Р.В.,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Хризоліт"
до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хризоліт» (далі - ТОВ «Хризоліт») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправним та скасування рішення, яким відмовлено у застосуванні процедури податкового компромісу по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № та зобов'язання прийняти рішення, яким узгодити податковий компроміс по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та №.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2015 року позивач звернувся до податкового органу із заявою про застосування податкового компромісу, проте, рішенням ДПІ у м.Рівному №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 року в застосуванні податкового компромісу відмовлено, у зв'язку з тим, що заява від 15.04.2015 року подана без урахування строків давності відповідно до ст.102 Податкового кодексу України. Вважає оспорюване рішення протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. З таких підстав просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти позову заперечив та подав письмові заперечення (а.с.22). В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до ст.102 Податкового кодексу України застосовується до правовідносин, що виникли до 01.04.2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з ПДВ та з податку на прибуток. Вважає, що строки даності встановлені ст. 102 ПК України минули, оскільки викладені в акті перевірки порушення, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення, вчиненні за період з квітня 2011 року по березень 2014 року), а отже суми грошових зобов'язань у податкових повідомленнях-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № не відповідають умовам податкового компромісу. За таких обставин просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне

15.04.2015 року ТОВ «Хризоліт» звернулося до ДПІ у м.Рівному із заявою про застосування податкового компромісу по податкових повідомленнях-рішеннях:

№000526342 від 22.11.2013 року, яким ТОВ «Хризоліт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 191819 грн., в т.ч.177485 грн. за основним платежем та 14334 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.8);

№ від 22.11.2013 року, яким ТОВ «Хризоліт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на ПДВ на загальну суму 177544 грн., в т.ч. 146369 грн. за основним платежем та 31175 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.9).

У вказаній заяві від 15.04.2015 року позивач зазначив, що на час звернення до податкового органу з даною завою грошові зобов'язання по цим податковим повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, оскільки триває їх судове оскарження в Рівненському окружному адміністративному суді (адміністративна справа №817/483/15).

Судом встановлено, що 22.04.2015 року за результатами розгляду вказаної заяви ДПІ у м.Рівному прийнято рішення №8953/17-16-22-02, яким у застосуванні процедури податкового компромісу ТОВ «Хризоліт» по податкових повідомленнях-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № відмовлено.

Дане рішення мотивоване тим, що «за результатами перевірки встановлено порушення в частині податкових зобов'язань з ПДВ, а встановлені порушення в частині витрат з податку на прибуток не відповідають умовам надання податкового компромісу за терміном давності (1 квартал 2011 року)» (а.с.5).

Надаючи правову оцінку даному рішенню ДПІ у м.Рівному №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 року, суд виходить з такого.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-2 "Підрозділ 9-2. Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу".

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно із п. 7 підрозділу 9-2, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідно до п.11 підрозділу 9-2, податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Відповідно до приписів п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Системний аналіз вказаних норм дає суду підстави вважати, що дана норма жодним чином не стосується податкового компромісу, а встановлює строк в 1095 днів, протягом яких контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків.

В той же час в п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

У зв'язку із цим суд вважає, що початок перебігу строків в 1095 днів починається з моменту прийняття податкових повідомлень-рішень (виникнення податкового зобов'язання), незалежно від того за який період платник допустив порушення податкового законодавства, що стало наслідком прийняття таких рішень.

В свою чергу, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Хризоліт» звернулося до суду з позовом до ГУ Міндоходів у Рівненській області, ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області про скасування рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 29.01.2014 року про залишення скарги без розгляду; визнання не чинними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 22.11.2013 року №, від 22.11.2013 року № ; скасування податкової вимоги №73-25 від 17.02.2014 року та рішення про опис майна в податкову заставу від 18.02.2014 року; визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області по вимаганню інформації щодо ліквідного майна.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року у справі №817/547/14, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014, позов Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Хризоліт" задоволено частково. Рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 29.01.2014 №32/10/17-00-10-05-105/354 про залишення скарги без розгляду скасовано. В решті позову відмовлено (а.с.76-79).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень 14.10.2014 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Хризоліт" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 29.04.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2014 року у справі №817/547/14.

Поміж тим, судом встановлено, що в провадженні Житомирського апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №817/483/15 за позовом ТОВ «Хризоліт» до ДПІ у м.Рівному про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 22.11.2013 року.

Суд звертає увагу сторін на те, що чинним законодавством не позбавлено права платника податків повторно звернутись до суду з позовом про оскарження податкових повідомлень-рішень, податкові зобов'язання за якими набули статусу узгодженого у зв'язку із набранням рішенням суду прийнятого за результатом їх оскарження законної сили, в межах строку позовної давності визначеної Законом - з інших підстав.

Саме з огляду на те що триває процедура судового оскарження податкових повідомлень рішень № та № від 22.11.2013 року, позивачем, на підставі п.7 підрозділу 9-2 "Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу" розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, було подано заяву про застосування податкового компромісу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що звернення платника податків до податкового органу з заявою в порядку визначеному п.7 підрозділу 9-2 розділу ХХ Податкового кодексу України (у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення у судовому порядку), застосування строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу не передбачено. А тому можливість відмови податкового органу у застосуванні податкового компромісу з таких підстав - відсутня.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 щодо відмови в застосуванні податкового компромісу із ТОВ «Хризоліт» на підставі ст.102 ПК України. За таких обставин, позовні вимоги позивача, в цій частині, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання ДПІ у м.Рівному прийняти рішення, яким узгодити податковий компроміс по податкових повідомлення-рішеннях від 22.11.2013 року №000526342 та № суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що для досягнення податкового компромісу ТОВ «Хризоліт» в порядку, передбаченому п.2 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, визначило суму узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 8874,25 грн. (5% від 177485 грн.) та з податку на додану вартість у сумі 7318,45 грн. (5% від 146369 грн.).

У відповідності до п. 8 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" ПК України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Суд звертає увагу на те, що повноваження відповідача щодо застосування податкового компромісу є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Правовий аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З огляду на вищевикладене, адміністративний позов ТОВ «Хризоліт» в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого рішення №8953/17-16-22-02 від 22.04.2015 року про відмову в застосуванні податкового компромісу.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Хризоліт» підлягають до часткового задоволення.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області № 5780/10/02-28-22-04 від 22.04.2015 року щодо непогодження застосування податкового компромісу з ТОВ-фірма "Хризоліт" по винесених податкових повідомленнях-рішеннях № 005262342 від 22.11.2013 року та № від 22.11.2013 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ-фірма "Хризоліт" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.