Справа № 8184/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2010 р. справа № 2а-1004/09/1109

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Суховарова А.В. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Любашевського взводу при УДАІ УМВС України в Одеській області, інспектора ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просив скасувати постанову від 17 лютого 2009 року серія ВН № 074378 винесену інспектором ДПС ОСОБА_2 за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2009 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Обґрунтовує свої вимоги тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі були зясовані усі обставини справи.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Позивач просив розглянути справу без його участі.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за постановою інспектора ДПС ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 17 лютого 2009 року серія ВН № 074378 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 10).

У вказаній постанові зазначено, що 17 лютого 2009 року о 17 год. 05 хв. на 333 км. автошляху Київ - Одеса водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год., чим порушив п. 12.6 Правил дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення позивачу вручений не був.

Відповідно до п. 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, 12.6. Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 (див. додаток 1) , дозволяється рух із швидкістю: іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину передбачена відповідальність у вигляді штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, до якої і був притягнутий позивач.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вищевказаних вимог закону відповідачем по справі протокол про адміністративне правопорушення позивачу не вручався.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є протиправність та винність особи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що в порушення ст. 268 КУпАП відповідачем не надано доказів, на підставі яких була б встановлена наявність саме в діях позивача склад правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги та позову підлягають задоволенню. Постанова суду першої інстанції була прийнята без врахування всіх обставин справи з порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Вимоги позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 жовтня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову від 17 лютого 2009 року серія ВН № 074378 винесену інспектором ДПС ОСОБА_2 за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за скоєне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня отримання.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Судді: А.В. Суховаров

ОСОБА_3