Справа № 804/6448/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 р. Справа № 804/6448/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саліко» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -
19 травня 2015 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саліко» (далі - відповідач) з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Саліко» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарських санкцій у розмірі 6 458,34грн. та 135,66грн. пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.
Представник позивача не прибув в судове засідання, надав клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, наполягав на задоволенні позову. В обґрунтування позовних вимог в позові позивач посилався на положення ст.ст.19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», зазначаючи при цьому, що відповідач не працевлаштував інвалідів у 2014 році відповідно до встановленого нормативу. Порушення норм Закону підтверджується звітом Форми 10-ПІ від 25.02.2015р. Невиконання нормативу у працевлаштуванні інвалідів супроводжується накладенням адміністративно-господарських санкцій. Відповідач до 15.04.2015 р. повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції розмірі 6458,34грн. Оскільки вищезазначену суму санкцій відповідачем не сплачено, нараховано пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 135,66грн. Сума пені підтверджується відповідним розрахунком. Проте, відповідач відмовляється від самостійного погашення суми недоїмки із санкцій та пені, що зумовило звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 р. від відповідача витребувано докази надання звітів 3-ПН до центру зайнятості та копії звітів 3-ПН.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належно. Про причини неявки в судове засідання уповноваженого представника суд не повідомлено, будь-яких клопотань або заперечень на позовні вимоги не надано. Витребуваних судом документів також не надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на Товариство з обмеженою відповідальністю «Саліко» покладено обов'язок щорічно подавати відділенням Фонду соціального захисту інвалідів відомості про зайнятість і працевлаштування інвалідів.
25.02.2015 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Саліко» подано звіт №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік.
За звітом відповідача форми №10-ПІ у 2014 році середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві за рік - 12 осіб; штатних працівників, яким встановлена інвалідність, на підприємстві фактично працювало 0 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа.
Невиконання відповідачем нормативу в працевлаштуванні 1 особи-інваліда стало підставою для нарахування адміністративно-господарських санкцій у розмірі 6458,34грн., виходячи з половини середньорічної заробітної плати для штатного працівника.
Згідно з розрахунком суми позову, наданого позивачем, станом на 06.05.2015 року ТОВ «Саліко» не сплачено суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування 1 особи-інваліда, тобто 6458,34грн.
Відповідачу нараховано пеню у розмірі 135,66грн. (за 21 день затримки сплати адміністративно-господарських санкцій).
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.91 N 875-ХІІ (далі - Закон №875).
Частиною 3 ст. 18 Закону № 875 передбачено, що підприємства, установи, організації зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.3 ст. 18-1 цього вказаного Закону, Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 875 для підприємств, установ, організацій установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.
Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 25 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Згідно ст. 20 Закону №875 адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.
Відповідно до ч.2 вищезазначеної статті Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. При цьому пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Зазначений Порядок встановлює механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» .
Відповідно до п. 2.2. Порядку, пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», за кожний календарний день прострочення виконання зобов'язання.
Пунктом 3.4. Порядку встановлено, що нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).
Згідно пункту 3.6. Порядку, нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу.
При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Законодавець чітко визначив обов'язки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, окрім того, звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також установлювати норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, та в разі не виконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.
За приписами ст.18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерством соціального захисту населення України з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.
При цьому слід зазначити, що механізм реалізації вищезазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств.
У пункті 2 ст.19 Закону №875 визначено право державної служби зайнятості направляти для працевлаштування на підприємства, в установи і організації всіх форм власності при наявності там вільних місць (вакантних посад) інвалідів, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки та рекомендації МСЕК, наявних у них кваліфікації і знань та з урахуванням їх побажань.
З огляду на викладене, обов'язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за звітом відповідача форми №10-ПІ у 2014 році середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві за рік - 12 осіб; штатних працівників, яким встановлена інвалідність, на підприємстві фактично працювало 0 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» - 1 особа.
Тобто, відповідачем не виконано нормативу у працевлаштуванні однієї особи-інваліда.
Між тим, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем вимог закону щодо звітування за формою З-ПН до обласного центру зайнятості. А відсутність такої звітності позбавляє відповідний центр зайнятості необхідної інформації з метою направлення осіб з обмеженими можливостями для працевлаштування на відповідне підприємство.
Отже, судом встановлено факт невиконання відповідачем нормативу працевлаштування інвалідів у 2014 році, а відтак, правомірність нарахування адміністративно-господарських санкцій у розмірі 6458,34грн. за невиконання нормативу у працевлаштуванні однієї особи-інваліда.
Судом враховано, що відповідачем не погашено суму недоїмки з адміністративно-господарських санкцій по граничному строку оплати - 15.04.2015 р. Оскільки відповідачем було порушено терміни сплати адміністративно-господарських санкцій, то позивачем цілком правомірно нараховано пеню в розмірі 135,66грн. із розрахунку 21 днів прострочення, а саме за період з 16.04.2015 р. по 06.05.2015 року.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ «Саліко» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 6458,34грн. та 135,66грн. - пені обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саліко» про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 03.06.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова