Справа № 826/11738/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Державної авіаційної служби України (далі - Відповідач) про визнання нечинною і скасування постанови від 09.07.2014 року №000423 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

21 жовтня 2014 року вих.№21-10/14-5 Позивачем було надано суду першої інстанції заяву про зміну підстав адміністративного позову.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 лютого 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2014 року державним інспектором Державіаслужби України Князєвим А.М. було складено Протокол №000423 про порушення у галузі цивільної авіації, яким встановлено порушення Позивачем правил та порядку використання повітряного простору України при виконанні рейсу AFL 1822 - 04.04.2014 року - без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору на закритий аеродром «Сімферополь» (а.с. 118, т.1).

09.07.2014 року Відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації № 000423, у зв»язку з порушенням Позивачем правил та порядку використання повітряного простору України: виконання рейсу AFL1822 04.04.2014 року без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України на закритий аеродром Сімферополь, що є порушенням ст.29 Повітряного кодексу України та п.56 та п.118 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №401 від 29 березня 2002 року, а саме абз.4 п.1 ч.1 ст.127 Повітряного кодексу України.

Постановою про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації від 09.07.2014 року № 000423 до Позивача були застосовані фінансові санкції, передбачені абз.4 п.1 ч. 1 ст.127 Повітряного кодексу України (далі - Кодекс), та накладено штраф у сумі 136 000,00 грн.

Відповідно абз.4 п.1 ч.1 ст.127 Кодексу, за правопорушення в галузі цивільної авіації , які полягають у порушенні правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб'єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п'яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.ст.29, 30, 33 Кодексу передбачено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України, крім випадків, передбачених пунктами 1 - 5 частини другої статті 24 цього Кодексу.

У разі виконання польотів цивільних повітряних суден та літальних апаратів поза межами контрольованого повітряного простору України заявка на використання повітряного простору України не подається, за винятком випадків, зазначених у Положенні про використання повітряного простору України.

Використання повітряного простору України або його окремої частини може бути частково або повністю обмежено уповноваженим органом з питань цивільної авіації та органами об'єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Обслуговування повітряного руху в районах польотної інформації, диспетчерських районах, диспетчерських зонах, на маршрутах обслуговування повітряного руху, у тому числі в повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху міжнародними договорами України покладена на Україну (крім зон та аеродромів, де обслуговування повітряного руху здійснюється відповідними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування), організовується та здійснюється в порядку, встановленому Положенням про використання повітряного простору України.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.46 Кодексу, для виконання польоту необхідно отримати від уповноваженого органу з питань цивільної авіації дозвіл на виліт цивільного повітряного судна з аеродрому України, приліт повітряного судна до аеродрому України або на проліт територією України, за винятком випадків, установлених авіаційними правилами України. Порядок подання запиту щодо видачі такого дозволу, умови та порядок його видачі встановлюються авіаційними правилами України.

Пунктом 74 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №401 від 29 березня 2002 року передбачено, що дозвіл на виконання польотів видається Державіаслужбою щодо здійснення внутрішніх або міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в України (з України).

Відповідно п. 2.5 Правил надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації, Міністерства оборони України №897/703 від 28 листопада 2005 року, Департамент авіаційних перевезень та ліцензування Державіаслужби мережами зв»язку надсилає експлуатанту - заявнику повідомлення про затвердження розкладу руху повітряних суден.

Згідно з п.8.5 Правил польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №478 від 28 жовтня 2011 року, за винятком випадків, що передбачені у пунктах 8.8 та 8.10 цієї глави, екіпаж повітряного судна повинен дотримуватися поточного плану польоту, поданого для виконання контрольного польоту, якщо не був зроблений запит щодо його зміни та не був отриманий дозвіл на це від відповідного диспетчерського органу або якщо не виникла аварійна ситуація, що вимагає негайних дій з боку екіпажу повітряного судна.

Абзацом 1 пункту 56 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №401 від 29 березня 2002 року передбачено, що особи заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

Органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил (п.61 Положення про використання повітряного простору України).

Пунктами 74, 75 Положення про використання повітряного простору України передбачено наявність комплексного дозволу, який складається з: Дозволу на виконання польотів, який видається Державіаслужбою, Генеральним штабом Збройних Сил та Дозволу на використання повітряного простору, який видається Украероцентром, РДЦ на підставі відповідної заявки після отримання дозволу на виконання польотів.

Згідно п.76 розділу 4 Положення про використання повітряного простору України, дозвіл на використання повітряного простору видається на кожен рейс до початку польоту повітряного судна у такому порядку: Украероцентр, отримавши заявку на використання повітряного простору, приймає відповідне рішення, про що інформує заявника. Після отримання заявки на використання повітряного простору Украероцентр видає дозвіл на використання повітряного простору та не пізніше ніж за 30 хв. до початку польоту, якщо він провадиться в межах одного району польотної інформації, та за 1 год. - у межах двох і більше районів польотної інформації, визначає умови використання польотного простору.

Таким чином, Позивачем порушено норми Положення про використання повітряного простору України, а відтак і положення Кодексу, оскільки відповідні заявки та дозволи на використання повітряного простору у Позивача відсутні.

Колегія суддів звертає увагу, що наявне в матеріалах справи відповідне повідомлення ОСОБА_3 з аеропорту Сімферополь, не є дозволом РДЦ.

Украероцентром, який є головним оперативним підрозділом об»єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (постанова Кабінету Міністрів України №1281 від 19 липня 1999 року ), мережею авіаційного фіксованого електрозв'язку (AFTN) було надіслано до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) запит про встановлення забороненої зони над територією півострова Крим, який був затверджений уповноваженими особами Державіаслужби, що стало підставою для опублікування NOTAM А0520/14 та Ц0568/14.

Порядок затвердження Державіаслужбою аеронавігаційної інформації регулюється Порядком подання, розгляду, затвердження та публікації аеронавігаційної інформації, затвердженим наказом Державіаслужби №142 від 29 липня 2011 року (далі - Порядок).

Розділу 3 Порядку регламентує порядок обробки запитів та видання NOTAM.

Запит на видання NOTAM (далі - запит) подається відповідно до вимог, визначених у підпункті 3.2.2 Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією (далі - Правила), на адресу органу міжнародного NOTAM і департаменту аеронавігації та зовнішніх зв'язків.

Запит на видання NOTAM щодо планової інформації необхідно погодити з Державіаслужбою України (підпункт 3.2.2.2. Правил).

Відповідно пунктів 3.4, 3.7, 3.8, 3.10 Порядку № 142 після отримання запиту департаментом аеронавігації та зовнішніх зв'язків аналізується зміст отриманого запиту з метою визначення категорії наданої інформації.

Погодження здійснюється у якомога найкоротший термін (не пізніше 1 години після отримання запиту).

У разі відсутності заперечень з боку відповідних департаментів/управлінь Державіаслужби України протягом 1 години після отримання запиту орган міжнародних NOTAM (NOF) видає NOTAM згідно із запитом. При цьому департамент аеронавігації та зовнішніх зв'язків інформує NOF за допомогою телефону про відсутність заперечень.

Під час погодження начальник відповідного департаменту/управління Державіаслужби України (чи особа, яка його заміщує) візує текст запиту, що є дозволом для публікації.

Додатком 5 Порядку № 142 передбачено, що запит на встановлення заборонених зон має бути погоджений департаментом аеронавігації та зовнішніх зв'язків Державіаслужби України (пункт 3.6. Порядку № 142).

Такий порядок розгляду, затвердження та опублікування аеронавігаційної інформації відповідає додаткам до Конвенції.

Згідно п.2.1.1 розділу 2.1 глави 2 Doc. 8126 «Авиационный полномочный орган государства должен распределить между техническими отделами своего центрального аппарата обязанности по подготовке исходных данных, которые требуются службе аэронавигационной информации (САИ) для NOTAM, предполетные информационные бюллетени (РІВ) Поэтому технические отделы должны обеспечить надежные и скоростные каналы связи с САИ».

Відповідно пункту 1.1.2 розділу 1.1 глави 1 Doc. 8126 «Об обязанности командира воздушного судна ознакомиться со всей имеющейся информацией, относящейся к предстоящему полету, говорится в главе 2 Приложения 2. В отношении международного коммерческого воздушного транспорта существуют жесткие требования ИКАО, соблюдение которых можно обеспечить лишь путем предоставления такой информации, которая обычно подготавливается САИ. Пилоты должны быть знакомы с правилами и процедурами всех государств, которые они будут пролетать. В части I Приложения 6 указано, что на борту воздушного судна должны иметься определенные конкретные виды информационных материалов и что ни один полет не может выполняться до тех пор, пока не будет обоснованной уверенности в том, что необходимые для полета средства и обслуживание имеются в наличии и находятся в рабочем состоянии. Обеспечить соблюдение требований в отношении международной авиации общего назначения и полетов вертолетов (соответственно части II и III Приложения б) также можно лишь путем обеспечения такой информации, которая предоставляется службой аэронавигационной информации».

Отже, виконуючи міжнародні рейси над територією України, пілоти не вивчають законодавство України та розпорядчі документи Державіаслужби. Вони керуються виключно опублікованою аеронавігаційною інформацією, в тому числі NOTAM.

Вимоги до змісту, правил видачі та опублікування NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. та містяться у Додатку 15 тa Doc.8126.

Пункти 5.1.1,5.2.2 Додатку 15 визначають, що: «NOTAM составляется и издается незамедлительно в тех случаях, когда подлежащая распространению информация носит временный и непродолжительный характер, или в случае введения в срочном порядке важных с эксплуатационной точки зрения постоянных изменений или временных изменений, носящих долгосрочный характер, исключая обширный текстовой и/или графический матеріал».

«Текст NOTAM составляется с использованием значений/единообразной сокращенной фразеологии, предписанных для кода NOTAM ИКАО, дополненного за счет сокращений ИКАО, индексов, определителей, указателей, позывных, частот, цифр и открытого текста.

Подробный инструктивный материал по подготовке NOTAM, содержится в документе Doc 8126».

NOTAM є складовою частиною об'єднаного пакета аеронавігаційної інформації, визначення якого міститься в розділі 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15.

Відповідно підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил № 564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується САІ (Служба аеронавігаційної інформації, яка входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - пункт 1.4 глави І Правил).

Таким чином, в період з 17 год. 00 хв. 28.03.2014 року по 23 год. 59 хв. 28.06.2014 року над півостровом Крим була встановлена заборонена зона про що свідчить опублікована в NOTAM A0520/14 інформація (а.с. 121, т.1).

ГУП ЦАИ ГА РФ отримує аеронавігаційну інформацію від САІ Украерорух (а.с. 146-147, т.1).

Таким чином, до відома Позивача в офіційному порядку були доведені обставини закриття аеропорту Сімферополь, оскільки Європейський Аеронавігаційний план встановлює, що аеронавігаційне обслуговування в межах всього Сімферопольського РПІ, включаючи відкрите море над акваторією Чорного моря здійснює Україна (т.1 а.с.241-243), з врахуванням відповідних NOTAМ.

З наведеного вбачається, що у Позивача були відсутні підстави для користування аеропортом Сімферополь, навіть і за наявності повідомлень посадових осіб аеропорту про готовність прийняти відповідний рейс.

Також в матеріалах справи міститься повідомлення ОСОБА_3 про блокування діяльності аеропорту Сімферополь шляхом видачі відповідних НОТАМів та відсутності їх скасування (а.с.13, т.1).

Проте, зі змісту наявного в матеріалах справи протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації від 17 червня 2014 року №000423 вбачається, що Позивачем 04.04.2014 року при виконанні рейсу AFL 1822 було здійснено посадку на закритий аеродром Сімферополь, незважаючи на заборону використання повітряного простору.

Приписами абз.2 п.118 Положення про використання повітряного простору України встановлено, що відносно всіх випадків порушення порядку використання повітряного простору проводиться розслідування.

Також, п.п.124, 125 Положення про використання повітряного простору України визначено, що для розслідування порушень порядку використання повітряного простору рішенням Державіаслужби призначається комісія із службового розслідування, до складу якої включаються представники заінтересованих державних органів, підприємств, установ та організацій. Комісія із службового розслідування у своїй діяльності керується Повітряним кодексом України, Правилами польотів у повітряному просторі України, Інструкцією про розслідування порушень порядку використання повітряного простору України та цим Положенням.

Розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами України та іноземними цивільними повітряними суднами, фактів порушення порядку використання повітряного простору України покладається на спеціалізовану експертну установу з розслідування авіаційних подій (ч.8. ст. 4 Кодексу).

Приписами ч.4. ст. 119 Кодексу передбачено, що будь-яке адміністративне, службове, прокурорське, судове розслідування, спрямоване на встановлення вини або відповідальності, повинне проводитися окремо від технічного розслідування авіаційних подій, серйозних інцидентів, інцидентів, надзвичайних подій та пошкоджень повітряних суден на землі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає що Відповідачем не дотримано вимоги відносно створення Комісії із службового розслідування, яке є відмінним від технічного розслідування, проте вказане не спростовує обставини порушення Позивачем порядку використання повітряного простору України.

В апеляційній скарзі Позивач вказує на неправомірність дій Відповідача щодо проведення перевірки у сфері авіаційної безпеки та на відсутність підстав та повноважень у державних інспекторів Державіаслужби для складання протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації. Проте колегія суддів з даним твердженням не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно пп.2.1 «Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті» (Міністерство інфраструктури України, № 637 від 26.12.2011 року) підставою для розгляду справи про правопорушення у галузі цивільної авіації є протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації, складений за формою згідно з додатком 1.

Пінктами 2.2, 2.3, 2.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті передбачено, що протоколи про правопорушення в галузі цивільної авіації мають право складати Голова Державіаслужби України, його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи Державіаслужби України, керівники аеропортів, начальники служб авіаційної безпеки аеропортів або їх заступники. Повноваження державних інспекторів підтверджуються посвідченням державного інспектора з авіаційного нагляду у Державіаслужбі України, а уповноважених на проведення перевірок посадових осіб Державіаслужби України - наказом Державіаслужби України про проведення перевірки та службовим посвідченням. Протокол складається за кожним виявленим фактом правопорушення у галузі цивільної авіації.

Факти правопорушень, визначених у статті 127 Кодексу, виявляються державними інспекторами та уповноваженими на проведення перевірок посадовими особами Державіаслужби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок, а також керівниками аеропортів, начальниками служб авіаційної безпеки та їх заступниками під час виконання ними своїх посадових обов'язків.

Згідно п.6.1. Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України (№ 68 від 09.02.2010 року) державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право безперешкодно перевіряти роботу суб'єктів та об'єктів авіаційної діяльності, у тому числі іноземних, на території України, виконання польотів з метою нагляду за забезпеченням безпеки авіації та додержанням авіаційних правил.

Позивач не є суб'єктом авіаційної діяльності, який знаходиться на території України (що підтверджується свідоцтвом від 21 червня 1994 року № 032.175), а об'єкти авіаційної діяльності (повітряні судна - порушники) розміщені, як за межами України, так і на анексованій Російською Федерацією території України - АР Крим, що унеможливлює проведення перевірки на місці (як того вимагає абз.2. ч.1. ст. 16 Кодексу), тому невидача спеціального завдання на проведення перевірки, як того вимагає законодавство, не є істотним по суті, оскільки фактично відсутня можливість вказати об'єкт та місце перевірки.

Крім того, відсутність такого завдання, в такій ситуації, не перешкоджає інспектору скласти протокол про правопорушення, що передбачено п.2.5 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті (№ 637 від 26.12.2011 року). Разом з цим, п. 5.6. «Положення про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України» (№ 68 від 09.02.2010 року) передбачено, що якщо державному інспектору стає відомо, що діяльність або бездіяльність будь-якої особи загрожує або може загрожувати безпеці авіації, він зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів у межах своїх повноважень для усунення загрози безпеці авіації.

Отже, польоти Позивача без дозволів на закритій території України є таким, що створює загрози безпеці авіації, що зумовлює необхідність реагування державних інспекторів з авіаційного нагляду.

Зазначені обставини унеможливлюють проведення належної самостійної процедури перевірки та, відповідно, складення акту. Окрім того, згідно п.5.3. Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті (№ 637 від 26.12.2011 року) передбачено складення акту відносно суб'єкта авіаційної діяльності. Проте вказане з підстав, наведених вище, є неможливим.

Щодо перевірки факту правопорушення, то ці обставини слід встановити під час розгляду, однак Позивачем не надано Відповідачу доказів, які підтверджують відсутність порушень в галузі цивільної авіації.

Державний інспектор з авіаційного нагляду керується як своєю посадовою інструкцією, так і нормами Повітряного кодексу України, які безпосередньо визначають права (повноваження) вказаної посадової особи.

Тому, твердження Позивача щодо необхідності розгляду Комісією з розгляду справ про правопорушення у галузі цивільної авіації та порушення вимог законодавства на повітряному транспорті (наказ Державіаслужби від 16 лютого 2012 року N 121) відносно необхідності розгляду нею протоколів про правопорушення у галузі цивільної авіації та прийняття рішення щодо суми накладення стягнення або закриття провадження у справі про правопорушення у галузі цивільної авіації, є необгрунтованими.

З огляду на дорадчий статус органу вказаної комісії Державіаслужби України, колегія суддів вважає, що не розгляд відповідних протоколів та рекомендацій щодо розміру санкцій, не є порушенням, оскільки в силу норм Повітряного кодексу України, санкції, встановлені законом, визначає та застосовує, зокрема, голова Державіаслужби, а не комісія, визначена наказом Державіаслужби від 16 лютого 2012 року N 121.

Доводи Позивача стосовно зауважень щодо відповідності відомостей, зазначених у протоколах фактичним обставинам, стосуються технічних аспектів складення протоколів та фіксації певних обставин їх складення за участю представників Позивача і не спростовують обставини порушення порядку використання повітряного простору України.

Пунктом 10.1 Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті (№ 637 від 26.12.2011 року) встановлено, що усі матеріали, що стосуються одного правопорушення Суб»єкта або фізичної особи, посадова особа уповноваженого органу з питань цивільної авіації, яка уповноважена розглядати справи про правопорушення та накладати стягнення, формує в одну справу про правопорушення. Справа формується з протоколу про правопорушення, відповідних актів обстеження об'єкта, висновків експертів, письмових пояснень, повідомлень, постанови про накладення стягнення, листування з порушником та інших документів, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа має бути прошита, сторінки пронумеровані та скріплені печаткою, з описом документів, що в ній зберігаються, з указівкою на номер аркуша (сторінки), завіряється підписом особи, яка винесла постанову, і здається на зберігання до архіву Державіаслужби України.

Вказаний пункт знаходиться в розділі «Х» (Порядку № 637), який визначає питання ведення діловодства у справах про накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства, що регулює діяльність у галузі цивільної авіації, та адміністративних правопорушень на повітряному транспорті.

Таким чином, при складанні Протоколу від 17 червня 2014 року №000423 державним інспектором Державіаслужби України було дотримано вимоги чинного законодавства.

Також, колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта, що опис правопорушення, визначеного в телеграмі Украероцентру не відповідає опису правопорушення, зазначеного в протоколі та постанові №000423, з огляду на наступне.

Рейс Позивача здійснювався з порушенням правил та порядку використання повітряного простору України, без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України на закритий аеродром Сімферополь; саме про ці правопорушення зазначено в телеграмі Украероцентру 040900.

Повідомлення, що стосуються обслуговування повітряного простору та передаються каналами AFTN, мають уніфіковану форму для однакового розуміння їх змісту в усіх країнах, що приєдналися до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, 1944 рік. Форми таких повідомлень та їх зміст містяться в Doc.4444 ІКАО «Правила аэронавигационного обслуживания «Организация воздушного движения».

Приписами ст. 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, та вважає що постанова від 09.07.2014 року №000423 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації прийнята Відповідачем на підставі вимог чинного законодавства України та скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» в особі Представництва Відкритого акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 03 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Ухвала складена в повному обсязі 05 червня 2015 року.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.