Справа № 812/146/15
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/146/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

при секретарі - Барашко М.В.

за участю представників

позивача - Шамкій В.М., довіреність від 10.12.2014 № ББУ/РА419/Р/14

відповідача - не прибув

третьої особи - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якому позивач просив визнати дії відповідача щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826 протиправними та скасувати постанову про арешт коштів боржника, винесену старшим державним виконавцем Кедою М.В. 02.04.2015 у межах виконавчого провадження № 18846826.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що, на думку позивача, дії відповідача є протиправними, а постанова про накладення арешту підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 Розділу 7 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" 28 грудня 2014 року утворено Фонд соціального страхування України шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Робочі органи ФССНВ України також реорганізовані шляхом злиття відповідних робочих органів та відділень. Таким чином Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області (далі - ВВД ФССЗНВ України в м. Ровеньки Луганської області) припинило свою діяльність шляхом злиття та, як наслідок, не може бути стороною у виконавчому провадженні.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до розпорядження Національного банку України від 06.08.2014 № 466 "Про призупинення здійснення фінансових операцій" фінансові установи припинили здійснення всіх видів фінансових операцій в населених пунктах, що не контролюються українською владою. Разом з тим, на час винесення оскарженої постанови стягувач у виконавчому провадженні не перереєстрований на території, що підконтрольна українській владі, що, на думку позивача, унеможливлює реальне виконання судового рішення у даному виконавчому провадженні.

Постановою відповідача від 18.07.2014 замінено сторону боржника у виконавчому провадженні з Державного підприємства "Ровенькиантрацит" в особі відокремленого підрозділу "Шахта ім. М.В. Фрунзе" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит". Зазначену постанову відповідач боржнику не направив, чим позбавив права виконання судового рішення у добровільному порядку. Також відповідач не направив позивачу оскаржену постанову про арешт коштів боржника, що є порушенням порядку накладення арешту.

Позивач зазначив, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати працівникам та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Крім того, згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 10.11.2005 №568 ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціювання підприємств паливно-енергетичного комплексу", а відтак виконавче провадження мало бути зупинено до 01 січня 2016 року (закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу).

Також позивач зазначає, що постанова про арешт коштів боржника всупереч вимог п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, ст.ст.17, 18 Закону України "Про виконавче провадження" не містить: дати прийняття і номеру рішення, згідно з яким видано документ; імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; невірно вказано найменування боржника за виконавчим провадженням - ТзОВ "Ровенькиантрацит" замість - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ровенькиантрацит".

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, зазначив, що по суті позовних вимог, викладених у позовній заяві, покладається на розсуд суду.

Третя особа явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Як зазначено у постанові про арешт коштів боржника (а.с. 7-10), на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - ВПВР ДВС України) знаходиться виконавчий лист № 2а-25854/09/1270, виданий 15.01.2010 Луганським окружним адміністративним судом про стягнення з Державного підприємства "Ровенькиантрацит" в особі відокремленого підрозділу "Шахта імені Фрунзе" недоїмки по страховим внескам на користь ВВД ФССЗНВ України в м. Ровеньки Луганської області в сумі 12091662,34 грн.

22.04.2010 державним виконавцем ВПВР ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику встановлено семиденний строк на самостійне виконання рішення. У зв'язку з невиконанням боржником рішення в строк, наданий для самостійного виконання, відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем ВПВР ДВС України 14.11.2011 винесено постанову ВП № 18846826 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1209166,23 грн., що становить 10% від суми, яка підлягає стягненню. В процесі виконавчого провадження з боржника стягнуто частково заборгованість в сумі 2899,08 грн. та 322,12 грн. виконавчого збору. Загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню, яка підлягає стягненню, становить 13297607,37 грн.

Постановою від 18.07.2014, що винесена на підставі ухвали Луганського окружного адміністративного суду № 2а-25854/09/1270 від 27.02.2012, замінено сторону боржника у виконавчому провадженні з Державного підприємства "Ровенькиантрацит" в особі відокремленого підрозділу "Шахта імені Фрунзе" на товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит".

Згідно повідомлення ДПС України на ім'я боржника відкрито рахунки.

На підставі рішення суду та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору постановою про арешт коштів боржника від 02.04.2015 ВП № 18846826 накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в установах банків та належать ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", в межах суми 13297607,37 грн.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 6 ч. 3 ст.11 Закону № 606).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону № 606 передбачено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульовано ст. 52 Закону № 606.

Так, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 Закону № 606).

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 52 Закону № 606).

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження (ч. 6 ст. 52 Закону № 606).

Згідно з ст. 57 Закону № 606 арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Статтею 65 Закону № 606 врегульовано звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи, а саме:

- державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (ч. 3 ст. 65 Закону № 606);

- державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (ч. 4 ст. 65 Закону № 606).

Вивченням постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 ВП № 18846826 встановлено, що зазначеною постановою відповідачем накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в установах банків та належать ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", в межах суми, необхідної для виконання за виконавчим листом № 2а-25854/09/1270, виданим 15.01.2010 Луганським окружним адміністративним судом - 12088762,92 грн. (залишок заборгованості по виконавчому документу), з урахуванням стягнення виконавчого збору - 1208844,11 грн. (залишок заборгованості за виконавчим збором за постановою від 14.11.2011). Як зазначено у постанові про арешт коштів боржника, інформацію про наявні у боржника рахунки відповідачем одержано від ДПС України, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 18846826.

Відповідно, судом встановлено, що державним виконавцем постанову про арешт коштів боржника від 02.04.2015 ВП № 18846826 прийнято із дотриманням вимог Закону № 606.

Доводи позивача щодо припинення ВВД ФССЗНВ України в м. Ровеньки Луганської області - стягувача у виконавчому провадженні, своєї діяльності шляхом злиття у робочий орган Фонду соціального страхування України, як на підставу, що перешкоджає винесенню постанови про арешт коштів боржника, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

По-перше, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (далі - Закон № 755) юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом. Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Суду не надано доказів наявності у Єдиному державному реєстрі запису про державну реєстрацію припинення ВВД ФССЗНВ України в м. Ровеньки Луганської області.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону № 606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно п. 4 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" (далі - Закон № 1105), утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Утворити робочі органи виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши шляхом злиття відповідних робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень.

Відповідно до п. 5 розділу 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1105 Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції та управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення - Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення.

Пунктом 20 частини 3 статті 11 Закону № 606 визначено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження на здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч. 1 ст. 264 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на вищевикладене, суд зауважує, що державний виконавець, встановивши, що сторона стягувача є вибулою, може звернутися до суду із поданням про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відтак, судом встановлено, що виникнення обставин, на які посилається позивач, не перешкоджає вжиттю державним виконавцем заходів примусового виконання судового рішення, у тому числі й винесення постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Судом також встановлено, що посилання позивача на неможливість виконання судового рішення через те, що стягувач у виконавчому провадженні не перереєстрований на території, підконтрольній українській владі, та припинення фінансовими установами, у яких стягувачем відкрито розрахункові рахунки, здійснення всіх видів фінансових операцій, є необґрунтованими.

Порядок виплати стягнутих грошових сум у виконавчому провадженні визначено ст. 45 Закону № 606, а саме:

- грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби (частина 1);

- стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки (частина 3);

- у разі якщо державному виконавцю відомий рахунок стягувача, на який необхідно перерахувати стягнуті з боржника кошти, або якщо відповідно до частини другої цієї статті кошти підлягають перерахуванню на адресу стягувача поштовим переказом, то сума виконавчого збору, пропорційна стягнутій сумі, перераховується після перерахування стягувачу належної йому суми. В іншому разі сума виконавчого збору, пропорційна стягнутій сумі, перераховується після надходження стягувачу повідомлення про наявність на відповідному рахунку органу державної виконавчої служби суми коштів, що підлягає виплаті стягувачу (частина 6);

- у разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, ці суми зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (частина 7).

З огляду на вищевикладений порядок виплати стягнутих грошових сум, суд дійшов висновку, що відсутність у державного виконавця відомостей про рахунок, на який необхідно перерахувати стягнуті з боржника кошти, а також тимчасове призупинення здійснення фінансових операцій по такому рахунку, не є перешкодою для винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Порушення державним виконавцем порядку надіслання копій постанов та інших документів виконавчого провадження, про які зазначає позивач у позовній заяві, на думку суду, жодним чином не свідчать про протиправність оскарженої постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 ВП № 18846826 та не є підставною для скасування правильного за змістом рішення.

Крім того, доводи позивача щодо невідповідності постанови про арешт коштів боржника вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, ст.ст.17, 18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо не зазначення у постанові: дати прийняття і номеру рішення, згідно з яким видано документ; імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову, спростовані у судовому засіданні.

Так, вивченням постанови про арешт коштів боржника встановлено, що вона містить усі необхідні реквізити, про відсутність яких у позовній заяві зазначає позивач.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" визнаються судом безпідставними, з огляду на те, що цей Закон не поширюється на правовідносини, що виникли між ВВД ФССЗНВ України в м. Ровеньки Луганської області та ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", оскільки стягувач у виконавчому провадженні не відноситься до учасників розрахунків відповідно до цього Закону, а борг ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за несплату електроенергії або податковим боргом.

Аналогічну позицію неодноразово висловлено у рішеннях Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 18.12.2012 у справі за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до відділу державної виконавчої служби Лутугинського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Луганській області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білоріченська», про визнання незаконною та скасування постанови.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що приймаючи постанову про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826 відповідач діяв із дотриманням та у відповідності із вимогами Закону № 606, тому позовні вимоги про визнання дій щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826 протиправними є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826, суд дійшов висновку про необхідність їх задоволення частково з огляду на наступне.

Згідно довідки від 14.05.2015 № КНО-52.4/38, виданої Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», поточний рахунок у валюті гривня № 4734, відкритий ТОВ «ДТЕК «Ровенькиантрацит» () у ПАТ «ПУМБ», використовується підприємством для виплати заробітної плати (а.с.57).

Також згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» від 14.05.2015 № 742/5/50-5, поточний рахунок 6693 ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», відкритий у ПАТ «Сбербанк Росії», використовується для виплати заробітної плати згідно п.4.1.2 договору № 03/2012ЗП від 11.04.2012 про відкриття карткових рахунків на користь фізичних осіб (а.с.58).

З оскаржуваної постанови вбачається, що арешт накладено на кошти, що містяться в тому числі на рахунках: код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", номер рахунку: 4734, код валюти рахунки: 980; та код фінансової установи: 320627, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", номер рахунку: 6693, код валюти рахунку: 980.

Статті 43 та 48 Конституції України передбачають, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом та кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Таким чином, накладення арешту на рахунки, кошти на яких використовуються для виплати заробітної плати працівникам, спричиняє порушення їх конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю.

Відповідно до ч. 6 ст.24 Закону України "Про оплату праці", своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Проаналізувавши вказані норми Конституції та законів України, суд приходить до висновку, що зобов'язання із сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, а тому, на кошти, призначенням яких є оплата праці, не може бути звернуто стягнення за іншими вимогами.

Накладаючи арешт на кошти боржника, орган державної виконавчої служби повинен системно застосовувати положення законодавства, в тому числі з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Завданням відповідача у сфері виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є не лише дотримання формальної процедури виконання передбачених повноважень, а також і запобігання факту порушення відповідним рішенням прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Накладення арешту на кошти, які знаходяться на вказаних рахунках та використовуються для виплати заробітної плати працівникам, спричиняє порушення їх конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю.

Крім цього, це суперечить положенням ч. 6 ст.24 Закону України "Про оплату праці" в частині пріоритетності зобов'язань з оплати праці перед іншими зобов'язаннями.

Таким чином, посилання представника позивача щодо накладення відповідачем арешту на рахунки ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", з яких здійснюється виплата заробітної плати працівникам, підтверджені належними та допустимими доказами.

Порядок та умови зняття арешту з майна визначені ст.60 Закону № 606, яка передбачає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з коштів позивача, які містяться на рахунку № 4734, відкритому у ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", код валюти рахунки: 980; та рахунку №6693, відкритому у ПАТ "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", код валюти рахунку: 980, кошти на яких призначені для виплати заробітної плати.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 04 червня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 05 червня 2015 року, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області, про визнання дій протиправними, скасування постанови про арешт коштів боржника від 02.04.2015 за ВП № 18846826 задовольнити частково.

Cкасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 02 квітня 2015 року про арешт коштів боржника - ТзОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" у межах суми 13297607,37 грн. в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках:

код фінансової установи: 334851, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", номер рахунку: 4734, код валюти рахунку: 980;

код фінансової установи: 320627, назва фінансової установи: Публічне акціонерне товариство "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ", номер рахунку: 6693, код валюти рахунку: 980.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 05 червня 2015 року.

Суддя А.Г. Секірська