Справа № 320/1105/14-а(2-а/320/44/15)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2015 рокусправа № 320/1105/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3 дов від 17.02.2015, ОСОБА_4. дов від 17.02.2015

відповідача: - не з'явився

третьої особи: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_2

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року

у справі № 320/1105/14-а

за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_2

до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області

третя особа служба у справах дітей Мелітопольської міської ради Запорізької області

про визнання рішення протиправним та скасування його,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому (з урахуванням останнього уточнення позовних вимог, т.1, а. с.93-96) просили визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28 січня 2014 № 3/1 «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу № 1», який створений та функціонував за адресою: АДРЕСА_1, батьки-вихователі ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позов обґрунтовано відсутністю законних підстав для прийняття відповідачем спірного рішення про ліквідацію будинку сімейного типу. Відповідачем не дотримано вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 №564 «Про затвердження Положення про дитячий будинок сімейного типу», не враховано, що Дитячий будинок сімейного типу №1 створений та функціонував на підставі Угоди №1 від 03.07.2006, укладеної між виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та батьками-вихователями, згідно якої угода може бути розірвана за згодою сторін. Інших варіантів розірвання угоди, чи припинення її в односторонньому порядку не передбачено. Таким чином визнання однією стороною угоди припиненою є незаконним.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано наявністю у виконкому законних підстав для прийняття спірного рішення про ліквідацію будинку сімейного типу № 1, оскільки на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення у дитячому будинку сімейного типу №1 залишалися лише двоє неповнолітніх та 13.01.2014 сплинуло 5 років після досягнення пенсійного віку молодшим з батьків-вихователів дитячого будинку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивачі зазначають, що суд першої інстанції не в повному обсягу дослідив обставини по справі, не врахував приписи п.17 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564, щодо вимог до батьків-вихователів, та навчання ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Наведена відповідачем обставина, що в грудні 2013 року ОСОБА_9 (за власною заявою) вийшла зі складу дитячого будинку, судом не досліджувалась, ОСОБА_2 не допитувалась з приводу наявності її підробленої заяви.

Позивачі, представники позивачів в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача, третьої особи в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Виконком Мелітопольської міськради проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, наполягає на законності спірного рішення про ліквідацію будинку сімейного типу № 1 з підстав, наведених у даному рішенні.

Службою у справах дітей Мелітопольської міськради подано письмові пояснення, згідно яких постанова суду першої інстанції є обґрунтованою та правомірною, оскільки батьки-вихователі неодноразово викликались до служби у справах дітей для вирішення подальшої долі неповнолітніх та підписання додаткової угоди для вирішення питань, зокрема, щодо подальшого влаштування дітей, але на виклики служби вказані особи не з'являлись. Беручи до уваги листи Міністерства соціальної політики від 25.04.2014 № 1335/о/205-14/57 та від 19.06.2014 № 2014/о/57/14-зв, а також вимогу Мелітопольської міжрайонної прокуратури від 27.06.2014 № 95-5140-вих.-14, враховуючи термін проживання дітей в родині та права дітей на отримання державної допомоги, рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Мелітопольської міськради, яка відбулась 04.07.2014, рішеннями виконкому від 17.07.2014 № 115/25 «Про влаштування неповнолітньої ОСОБА_6» та № 115/26 «Про влаштування неповнолітньої ОСОБА_10» ОСОБА_1 з 01.08.2014 призначено піклувальником неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Крім того, в поясненних зазначено, що у період з 2013 року по 2015 рік у судах розглядаються справи:

- за позовом Мелітопольської міжрайонної прокуратури до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання угоди № 1 від 03.07.2006 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу № 1 (рішення прийнято, позов прокуратури задоволено, але ОСОБА_1 подала заяву на перегляд справи. Ухвалою від 07.04.2015 справа №320/5536/14-ц заява про перегляд заочного рішення вважається не поданою, позовні вимоги Мелітопольського міжрайонного прокурора задоволені у повному обсязі, угоду розірвано);

- за позовом ОСОБА_1 до Виконкому про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету про влаштування неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_6 під піклування ОСОБА_1 (24.02.2015 провадження у справі № 320/190/15-а зупинено до набрання законної сили рішеннями по пов'язаним справам).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 01.08.1990 рішенням виконкому Мелітопольської міськради народних депутатів №151 «Про утворення дитячого сімейного будинку» створено дитячий будинок сімейного типу № 1 (т.1, а. с.181).

Згідно п.1 даного рішення передбачено кількість вихованців - 5 осіб, згідно п.2 - прийнято на роботу керівником-вихователем ОСОБА_1.

03.07.2006 між виконкомом та батьками-вихователями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено угоду № 1 «Про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу» (т.1, а. с.4, 5).

У даній Угоді вказано дітей, влаштованих до даного дитячого будинку сімейного типу № 1, а також зазначено, що Угода може бути розірвана за згодою сторін (п.6 Угоди).

Згідно паспортних даних молодшою з батьків-вихователів є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а. с.55, 56), яка на даний час досягла пенсійного віку.

Матеріали справи містять заяву від вихованки дитячого будинку сімейного типу № 1 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 04.12.2013 про виведення її з дитячого будинку за власним бажанням (т.1, а. с.243, 243а) та заяву від ОСОБА_1 від 09.01.2014 про виведення зі складу дитячого будинку сімейного типу № 1 ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_2) у зв'язку з досягнення повноліття (т.2, а. с.52).

З огляду на вищевказану заяву ОСОБА_9 виконкомом прийнято рішення №216/22 від 19.12.2013 «Про зменшення кількості вихованців у дитячого будинку сімейного типу №1», яким пунктом 1 зменшено кількість вихованців з 5 до 4, а пунктом 2 вирішено вважати такою, що вибула з дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_9 (т.1, а. с.245).

28.01.2014 виконкомом Мелітопольської міськради прийнято рішення № 3/1 «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу № 1» (т.1, а. с.3).

Як зазначено в даному рішенні виконкому, підставою для його прийняття визначено абз.4 п.4, п.9, п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564 «Про затвердження Положення про дитячий будинок сімейного типу», ст.ст.42, 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також ті обставини, що 13.01.2014 сплинуло 5 років після досягнення пенсійного віку молодшим з батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу № 1 (родина ОСОБА_9), з 19.12.2013 кількість вихованців не відповідає вимогам чинного законодавства щодо функціонування дитячого будинку сімейного типу, враховуючи те, що двоє вихованців дитячого будинку сімейного типу: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, є повнолітніми особами та мають право перебувати на повному державному утриманні в закладі за місцем навчання, також заяву ОСОБА_1 від 09.01.2014 щодо виведення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. зі складу дитячого будинку сімейного типу у зв'язку з повноліттям.

Означеним рішенням виконкому від 28.01.2014 № 3/1, крім іншого, ухвалено ліквідувати дитячий будинок сімейного типу № 1, який створений та функціонував у м.Мелітополі за адресою: АДРЕСА_1, батьки-вихователі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з 01.02.2014;

Припинити дію Угоди від 03.07.2006 №1 з відповідними змінами, укладену між виконкомом та батьками-вихователями, шляхом укладення додаткової угоди про розірвання;

Виведено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5., ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3., зі складу ДБСТ № 1.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваного рішення відповідача від 28.01.2014 № 3/1.

Надаючи оцінку позиції суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу, що спірним у даній справі є питання правомірності прийняття відповідачем рішення про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу № 1 від 28.01.2014 № 3/1, тобто наявності (відсутності) законних підстав для прийняття виконкомом такого рішення.

За позицією суду першої інстанції, з огляду на те, що молодшою з батьків-вихователів - ОСОБА_1, досягнуто пенсійного віку і на час винесення відповідачем спірного рішення про ліквідацію дитячого будинку сплинуло вже 6 років після досягнення нею пенсійного віку, а також на те, що на час винесення відповідачем спірного рішення залишилось лише двоє неповнолітніх: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які перебували у складі ДБСТ № 1 згідно Угоди, Виконком мав законні підстави для винесення спірного рішення від 28.01.2014 № 3/1.

Колегія суддів позицію суду першої інстанції вважає неправомірною з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у ст.256-5 Сімейного кодексу України, дитячий будинок сімейного типу - окрема сім'я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, для забезпечення сімейним вихованням та спільного проживання не менш як п'яти дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.256-7 СК України вихованцями дитячого будинку сімейного типу є діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування.

Вихованці проживають і виховуються у дитячому будинку сімейного типу до досягнення 18-річного віку, а в разі продовження навчання у професійно-технічному, вищому навчальному закладі I-IV рівнів акредитації - до його закінчення.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.256-6 СК України батьки-вихователі - подружжя або окрема особа, що не перебуває у шлюбі, які взяли дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, для виховання та спільного проживання.

Батьками-вихователями не можуть бути особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 2, 4 ст.256-8 СК України рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною, районною в містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, виконавчим комітетом міської (міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення) ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, на основі типового договору укладається договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу.

Положення про дитячий будинок сімейного типу і типовий договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правовідносини соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, врегульовані також Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 № 2342-IV.

Статтею 1 вказаного Закону (в редакції на момент виникнення спірних відносин) встановлено форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а саме: усиновлення; встановлення опіки, піклування; передача до прийомної сім'ї, дитячих будинків сімейного типу, до закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

При цьому передача до дитячого будинку сімейного типу - прийняття в окрему сім'ю, яка створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, на виховання та для спільного проживання не менш як п'яти дітей-сиріт та/або дітей, позбавлених батьківського піклування. Загальна кількість дітей, включаючи рідних, у такій сім'ї не може перевищувати десяти осіб.

Також визначено, що батьки-вихователі - подружжя або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли на виховання та для спільного проживання не менш як п'ять дітей-сиріт та/або дітей, позбавлених батьківського піклування, та яким, за рішенням органів опіки та піклування, надано статус батьків-вихователів.

З метою створення належних умов для виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в сімейному оточенні, постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564 затверджено Положення про дитячий будинок сімейного типу.

Вказаним Положенням № 564 встановлено, зокрема, умови та порядок створення та ліквідації дитячого будинку сімейного типу, влаштування дітей до дитячого будинку сімейного типу, а також критерії, яким повинні відповідати батьки-вихователі.

Так, відповідно до п.2 Положення № 564 дитячий будинок сімейного типу - окрема сім'я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, які беруть на виховання та спільне проживання не менш як 5 дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

За загальним правилом п.17 Положення № 564 батьками-вихователями можуть бути повнолітні та працездатні особи.

Відповідно до абз.3 п.2 Положення № 564 вихованці перебувають у дитячому будинку сімейного типу до досягнення 18-річного віку, а в разі продовження навчання у професійно-технічному, вищому навчальному закладі I-IV рівня акредитації - до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Відповідно до абз.2 п.11 Положення № 564 влаштування дітей у дитячий будинок сімейного типу проводиться з урахуванням віку батьків-вихователів та дітей, за умови, що на час досягнення обома батьками-вихователями пенсійного віку всі вихованці досягли віку вибуття з дитячого будинку сімейного типу. У разі досягнення пенсійного віку одним з батьків-вихователів час перебування дітей визначається за віком молодшого з батьків. В окремих випадках за згодою сторін дитячий будинок сімейного типу може функціонувати і після досягнення батьками-вихователями пенсійного віку, але не більше ніж протягом п'яти років.

Відповідно до п. 6 Положення № 564 у разі зменшення кількості вихованців внаслідок вибуття їх за віком або з інших причин за згодою сторін угоди вирішується питання про поповнення дитячого будинку сімейного типу вихованцями, або переведення його в статус прийомної сім'ї.

Рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною, районною у мм. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим комітетом міської ради (міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення) на підставі заяви осіб або особи, які виявили бажання створити такий будинок, з урахуванням результатів навчання, подання відповідного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і висновку служби у справах дітей про наявність умов для його створення (п.3 Положення № 564).

Відповідно до п.4 Положення № 564 на підставі рішення про створення дитячого будинку сімейного типу між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про його створення, укладається угода за формою згідно з додатком (далі - угода).

Дія угоди припиняється у разі, коли в дитячому будинку сімейного типу виникають несприятливі умови для виховання та спільного проживання дітей (важка хвороба батьків-вихователів, відсутність взаєморозуміння з дітьми, конфліктні стосунки між дітьми, невиконання батьками-вихователями обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей), повернення вихованців рідним батькам (опікуну, піклувальнику, усиновителю), досягнення дитиною повноліття, за згодою сторін, з інших причин, передбачених угодою, та за рішенням суду, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України.

Дія угоди також припиняється у разі, коли батькам-вихователям або членам сім'ї, з якими вони проживають на спільній житловій площі, у тому числі малолітнім та неповнолітнім дітям, діагностовано захворювання, зазначені в абзаці дванадцятому пункту 17 цього Положення.

У разі припинення дії угоди питання про подальше влаштування вихованців вирішується органом опіки і піклування, який вживає вичерпних заходів влаштування дітей у сім'ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу.

Відповідно до п.9 Положення № 564 ліквідація дитячого будинку сімейного типу здійснюється за рішенням органу, який створив його, або за рішенням суду.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, визначені відповідачем в спірному рішенні обставини (кількість дітей, вік батьків-вихователів) фактично мають значення при створенні дитячого будинку сімейного типу і зміна цих обставин під час функціонування дитячого будинку сімейного типу не є законодавчо встановленою або передбаченою укладеною між сторонами угодою від 03.07.2006 № 1 підставою для припинення дії цієї угоди та прийняття відповідачем рішення про його ліквідацію.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу № 1 за умови, що укладена між сторонами угода від 03.07.2006 № 1 є діючою, підстави для її припинення відсутні, відповідач діяв всупереч нормам діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини, порушив права позивача як рівноправної сторони угоди від 03.07.2006 № 1.

При цьому, слід враховувати, що відповідне рішення відповідача про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу не є законодавчо встановленою підставою для припинення дії угоди, отже у даному випадку коли припиненню дії угоди від 03.07.2006 № 1 передує рішення відповідного органу про його ліквідацію, то вказана угода про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу залишається діючою зі всіма обов'язками сторін, у т. ч. щодо матеріального забезпечення державою дитячого будинку сімейного типу.

За прямою, зазначеною вище, нормою абз.4 п.4 Положення № 564 лише у разі припинення дії угоди вирішується питання про подальше влаштування вихованців.

Отже за викладених вище, зазначених відповідачем, обставин питання щодо функціонування дитячого будинку сімейного типу № 1, переведення його в статус прийомної сім'ї повинно було вирішуватись за згодою сторін угоди від 03.07.2006 № 1, а у разі недосягнення згоди - за рішенням суду.

Таким чином, рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 28.01.2014 за № 3/1 не є законним.

При цьому, надаючи оцінку спірному рішенню відповідача, колегія суддів звертає увагу, що для об'єктивного вирішення спору мають значення обставини справи, які виникли на час прийняття цього рішення.

Так, на момент винесення спірного рішення не існувало згоди позивачів (батьків-вихователів) на розірвання угоди, не існувало судового рішення, яким би було припинено дію, розірвано Угоду № 1 від 03.07.2006, укладену між виконкомом та позивачами (батьками-вихователями).

Тому колегією суддів не приймаються до уваги посилання Служби у справах дітей та виконкому на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.08.2014 у справі № 320/5536/14-ц між цими ж сторонами про розірвання угоди №1 про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу №1 від 03.07.2006, оскільки вказане судове рішення набрало законної сили і має певні правові наслідки вже після прийняття відповідачем спірного рішення.

З цих же підстав не приймаються до уваги колегією суддів посилання Служби у справах дітей та виконкому на листи Міністерства соціальної політики від 25.04.2014 №1335/о/205-14/57 та від 19.06.2014 № 2014/о/57/14-зв, а також вимогу Мелітопольської міжрайонної прокуратури від 27.06.2014 № 95-5140-вих.-14.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності у відповідача законних підстав для прийняття рішення від 28.01.2014 № 3/1 про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу №1, що свідчить про необґрунтованість відмови у задоволенні позову щодо визнання протиправним та скасування зазначеного рішення.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в своїх та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 березня 2015 року у справі № 320/1105/14-а скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 28 січня 2014 № 3/1 «Про ліквідацію дитячого будинку сімейного типу № 1».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко