Справа № 29299/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2010 р. справа № 2а-3775/08/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Алтуховій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Міністерства юстиції України

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства юстиції України в якому просив суд: визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, щодо розгляду заяви позивача від 28.02.2008 року, щодо корупції в органах прокуратури та її подолання; зобовязати відповідача відкликати з Генеральної прокуратури, направлену листом від 12.03.2008 року № К-10068-37/09 заяву позивача від 28.02.2008 року про корупцію в органах прокуратури та додані матеріали і розглянути її у порядку встановленому законодавством про звернення громадян та надати ґрунтовану відповідь; зобовязати Державне казначейство України через Світловодське управління державного казначейства, виплатити позивачу компенсацію понесених судових витрат, у тому числі 500,00 грн. витрат на оплату правової допомоги, та витрат повязаних з прибуттям до суду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті звернення позивача в частині висловлених ним пропозицій стосовно удосконалення чинного законодавства, зобовязано відповідача відкликати з Генеральної прокуратури України заяву ОСОБА_1 від 28.02.2008 року та додані до неї матеріали і розглянути її відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 83.66 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині відмови у компенсації понесених витрат на правову допомогу, посилаючись на її необґрунтованість, та просив ухвалити нове рішення по справі, яким стягнути з державного бюджету судові витрати на оплату правової допомоги.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Міністерства юстиції України з заявою, щодо корупції в органах прокуратури та її подолання.

Дана заява була надіслана до Генеральної прокуратури України, оскільки поставлені в ній питання не входять до компетенції Міністерства юстиції України.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, судом першої інстанції було вірно встановлено, що до компетенції Міністерства юстиції України не входить вирішення питань повязаних з боротьбою з проявами корупції, в тому числі й в органах прокуратури.

Крім того, постанова суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржувалась.

Що стосується, визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті звернення позивача в частині висловлених ним пропозицій стосовно удосконалення чинного законодавства та зобовязання відповідача відкликати з Генеральної прокуратури України заяву ОСОБА_1 від 28.02.2008 року та додані до неї матеріали і розглянути її відповідно до Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Як вбачається з тексту заяви позивача до Міністерства юстиції України, позивач посилається на порушення органами прокуратури норм законодавства при винесенні постанов про відмову в порушенні кримінальних справ.

В свою чергу, Міністерство юстиції України немало правових підстав здійснювати перевірку діяльності органів прокуратури, та вірно визначилось, щодо передачі такого звернення на розгляд до Генеральної прокуратури України.

Висновки суду стосовно того, що звернення позивача до Міністерства юстиції містило пропозиції, щодо подолання корупції в органах прокуратури та суду, про вдосконалення кримінально-процесуального законодавства, а також пропозиції щодо вдосконалення роботи судових органів є безпідставними. Так, відповідач в даному випадку не має правових підстав для розгляду зазначених пропозицій, оскільки для встановлення фактів на які посилається позивач в своїй заяві, необхідна відповідна перевірка органів прокуратури, про які йдеться у зверненні, вищестоящим органом, а саме Генеральною прокуратурою України, на розгляд до якої й було передано заяву позивача.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального, тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони.

Згідно з ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 30 березня 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко