Справа № 450/4743/13-а, 2а-450/56/14
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/4359/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Волошин М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кіндратіва С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради

на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Львівської міської ради (далі - відповідач) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати неправомірними дії та бездіяльність відповідача щодо розгляду заяв, поновлення порушених прав та зобов'язати розглянути заяви про передачу в оренду земельну ділянку пл. 38 кв.м. на АДРЕСА_1 по представленому погодженому проекту; про передачу земельної ділянки пл. 15 кв.м. під реконструкцію частини галереї торгового центру на АДРЕСА_1 за договором суперфіцію згідно представленого проекту.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати і прийняти нову про залишення позову без задоволення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що виконавчі органи та структурні підрозділи Львівської міської ради реагували на заяви позивача, скеровуючи їх на розгляд постійної депутатської комісії, а в 2012 році також надсилались відповіді позивачу, то в діях відповідача не було бездіяльності.

В судовому засіданні позивач проти апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим із з'ясуванням всіх обставин справи. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у 2006 році позивач звертався до відповідача із заявою про надання в оренду земельної ділянки (реєстраційна картка № 3-Р-22823 від 23.10.2006 року). У 2007 році позивач повторно звертався до відповідача із заявою про надання в оренду земельної ділянки для встановлення павільйону та торгівлі власною продукцією (реєстраційна картка № 3-Р-151). Проте, на жодне із звернень не було надано відповіді (а.с. 6-7).

17.01.2012 року господарський суд Львівської області визнав порушення права позивача на розгляд заяви про надання в оренду земельної ділянки та надання обґрунтованої відповіді (а.с. 11-12).

У 2012 році позивач знову звернувся до відповідача із заявою про надання в оренду земельної ділянки для встановлення павільйону торгівлі власною продукцією (реєстраційна картка № 3-Р-5954 від 29.02.2012 року) та заявою про надання дозволу на реконструкцію частини галереї торгового центру під павільйон торгівлі продуктами бджільництва (реєстраційна картка № 3-Р-5940 від 29.02.2012 року). Вказані звернення були скеровані за належністю для розгляду депутатській комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища (а.с. 4-5, 9).

17.10.2013 року позивач повторно звернувся до відповідача про розгляд заяв від 29.02.2012 року та надання обґрунтованої відповіді. 12.11.2013 року вказане звернення було скеровано за належністю для розгляду депутатській комісії архітектури, містобудування та охорони історичного середовища (а.с. 8, 10).

У травні 2014 року адміністративно-господарським управлінням Львівської міської ради надано відповідь на запит суду, в якій зазначалось, що користуючись контекстним пошуком в системі документообігу міської ради знайдено інформацію про реєстрацію звернення позивача від 21.10.2013 року, проте відсутня інформація про надання відповіді на вказане звернення (а.с. 29).

З відповіді директора департаменту містобудування Львівської міської ради вбачається, що Львівською міською радою не приймались рішення з приводу надання позивачу земельної ділянки на АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 вищезгаданого закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Стаття 7 Закону № 393 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно ст. 14 Закону № 393 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Стаття 15 Закону № 393 передбачає, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Питання надання земельних ділянок комунальної власності у користування регулює стаття 123 ЗК України. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Колегія суддів наголошує, що позивач неодноразово звертався із заявами до належного суб'єкта, з доданням необхідних матеріалів, відповідач в порушення норм чинного законодавства не розглядав відповідні заяви та не надавав мотивовану відповідь.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про порушення прав позивача на розгляд заяв про надання земельних ділянок у користування.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Львівської міської ради слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,207,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року у справі № 450/4743/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Ухвала в повному обсязі складена 05 червня 2015 року.