Справа № 7559/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2010 р. справа № 2а-15/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, в якому просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року по 01.06.2008 року, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя нараховувати на її користь не доплачену їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн., зобовязати відповідача нарахувати їй як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2008 рік в сумі 1158,60 грн., що в загальній сумі становить 3891,90 грн. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що має статус «дитини війни», тому користується всіма правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про соціальний захист дітей війни»для цієї категорії осіб, і на підставі ст.6 зазначеного Закону має право на щомісячну доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. При вирішенні питання про нарахування вказаної доплати до пенсії позивачки відповідач керувався положеннями нормативного акту, що на підставі Рішення Конституційного Суду України був визнаний неконституційним, а тому застосуванню не підлягає.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя нарахувати на користь ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за грудень 2007 року в сумі 123,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2009 року, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення яким визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо виплати позивачці щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком протиправним, а також зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за 2006-2008 роки в сумі 4471,20 грн. свої вимоги обґрунтовувала тим, що суд першої інстанції при прийняті оскаржуваної ухвали не повно зясував обставини, що мають значення для справи.

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії ААА №670226 від 02.08.2000 року та відповідною відміткою в ньому (а.с.7).

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані неконституційними.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити у 2007 році перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсії позивачки у 2007 році не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосування ст.99 КАС України, оскільки позивачка звернулась до суду з позовом, лише в грудні 2008 року, тобто, після спливу річного строку з моменту прийняття та опублікування Рішення Конституційного Суду України. Оскільки позивачкою не було надано доказів поважності причин пропуску річного строку для звернення до суду, тому підстави для відновлення цього строку відсутні. До того ж, позивачкою у її апеляційній скарзі вимоги щодо поновлення пропущеного нею річного строку для звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав не заявлено, про поважність причин пропуску строку звернення до суду не зазначалось.

Враховуючи дату звернення позивачки до суду першої інстанції з позовом, а саме 11 грудня 2008 року, суду першої інстанції слід було конкретно визначити період у 2007 році, протягом якого зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни , а саме - з 11 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Таким чином, вимоги апелянта щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 07.09.2007 року по 10.12.2007 року, задоволенню не підлягають у зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Слід зазначити, що частиною 3 статті 62 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно: 410.06 гривни та 415.11 гривни. Посилання в ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на те, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, на думку колегії суддів, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивачки права на перерахунок підвищення до її пенсії як дитині війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у 2008 рік, з наступних підстав.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, право на підвищення до пенсії у розмірах, що передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2008 році у позивачки виникло з 22 травня 2008 року, тобто, з дня визнання неконституційними положень законів України про державний бюджет України на певний рік про зупинення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на відповідний рік, а тому відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1 як дитині війни здійснено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплати позивачці надбавку до пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період позивачці у меншому розмірі ніж передбачено зазначеними нормами закону або не виплачена.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з ненарахування та невиплати дитині війни ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 11 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 11 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та раніше отриманих сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_2