Справа № 10581/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2010 р. справа № 2а-24/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області на постанову Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року у справі № 2а-24/10 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії по інвалідності, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.33-38), просив суд визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії по інвалідності (основної та додаткової) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру шести мінімальних пенсії за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності (основної та додаткової) відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та 50% мінімальної пенсії за віком, що розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, за період з 17 квітня 2008 року по листопад 2009 року включно.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 17 квітня 2008 року згідно заяви за №3-284 від 05.06.2008р., йому було перераховано пенсію, як інваліду 3-ої групи , захворювання якого повязане з виконанням обовязків в період ліквідації аварії на ЧАЕС. Відповідно до ч.4,5 ст..50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до ст..50 Закону для осіб віднесених до категорії 1, додаткова пенсія встановлюється у відсотковому значенні від розміру мінімальної пенсії за віком встановленої чинним законодавством України у наступних розмірах: 100% мінімальної пенсії за віком для інвалідів І-ї групи, 75% - для інвалідів 2 групи та 50% - для інвалідів 3-ї групи. Між тим, позивач отримує пенсію в значно менших розмірах, ніж визначено законом.

Постановою Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, відповідно до ст.50 п.4 ст.54, п.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та провести відповідні виплати за період з 17 квітня 2008 року по 31 жовтня 2009 року, з урахуванням фактично отриманої пенсії за зазначений період.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Посилались на те, що розмір пенсії позивачу був обрахований відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року. Вважає, що їх дії є правомірні, оскільки відповідають чинному законодавству. Посилається на безпідставне застосування при нарахуванні даного виду пенсії положень ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір мінімальної пенсії за віком визначається Кабінетом Міністрів України.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Сторони до судового засідання не зявились, про час розгляду справи сповіщені належним чином, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач відноситься до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, йому встановлена 3 група інвалідності, щодо якої встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою та він отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 групи за шифром 335, що визнається сторонами, та сумнівів щодо достовірності вказаних обставин у суду не виникає ( а.с.44).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка обрахована йому хоча і по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але не у розмірах, які зазначені у статтях 50,54 спеціального Закону, а відповідно до розмірів, визначених Постановами Кабінету Міністрів України за відповідні роки, в тому числі і постановою Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року, що порушує права позивача. А тому, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»державна пенсія позивача має бути не нижчою шести мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсію за шкоду, заподіяну здоровю не нижчою 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Закону № 796 визначені види пенсій, які підлягають виплаті особам, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1,2,3 та 4 категорій у вигляді: а) державних пенсій; б) додаткових пенсій за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особам, віднесеним до першої категорії, що постраждали від Чорнобильської катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796 в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року та інші постанови КМУ, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

При цьому колегія суддів зазначає, що положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»де визначено, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, згідно положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, колегія суддів вважає,що судом першої інстанції у 2008 році невірно визначено період, який дії відповідача були неправомірними , та з якого часу слід зобовязувати відповідача проводити нарахування пенсії позивачу у розмірах, про які він зазначає.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які набрали чинності з 01.01.2008р. Статтею 54 Закону № 796-ХІІ з 01.01.2008р. передбачено, що розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою по ІІІ групі інвалідності 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для інвалідів ІІ групи 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 50 названого Закону передбачено, що особам , віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»і виплачується для осіб, що належать до категорії 1: інвалідам ІІІ групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для інвалідів ІІ групи 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Отже, з 01.01.2008р. Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначено інші розміри пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 вказані зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визнані неконституційним.

Відповідно до ст..152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв в період часу з 01.01.2008р. по 22.05.2008р.

У період з 17.04.2008р. по 22.05.2008р. ОСОБА_1 отримував пенсію, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та додаткову пенсію у розмірах не менших, ніж ті, які були встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, у період з 17.04.2008р. по 22.05.2008р. дії управління ПФУ були правомірними, оскільки вони відповідали вимогам діючого на той час законодавства та узгоджувались з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спірні правовідносини за період з 17.04.2008р. по 22.05.2008р., ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також суд першої інстанції, постановляючи рішення по даній справі у січні 2010 року, не вирішив питання щодо зобовязання відповідача при зміні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», робити в подальшому відповідний перерахунок його пенсії у розмірах, передбачених статтями 50,54 вищевказаного Закону.

Оскільки, після 22 травня 2008 року і в подальшому, після відновлення положень статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у попередній редакції та з урахуванням того, що до цього часу ніяких змін до вказаного Закону не вносилось, група інвалідності позивачу призначена довічно, пенсія нараховується також довічно, права позивача підлягають поновленню відповідно до положень частини 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», де передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється постійно з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду, в частині задоволених позовних вимог змінити, виклавши пункт другий резолютивної частини в іншій редакції..

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст.. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року змінити, виклавши пункт другий резолютивної частини постанови в наступній редакції:

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області провести ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог п.4 ст.54, ст..50, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: держаної пенсії - у розмірі шести мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком , обрахованих відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22 травня 2008 року і в подальшому , за мінусом отриманих ним сум за вказані періоди та забезпечити її виплату.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за період з 17 квітня 2008 року по 21 травня 2008 року включно відмовити.

В решті постанову Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Повний текст постанови виготовлено 13 серпня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_2