Справа № 286/1740/15-а
Суддя: Смиковська Л. О.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1740/15-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії , -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати неправомірною відмову відповідача в її переході на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області перевести її на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Свої вимоги мотивує тим, що вона є вдовою ОСОБА_2 , який помер через захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Він мав статус постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, першу групу інвалідності (захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) та мав право на пільги як інвалід війни. Вона перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. 26.01.2015 року вона звернулася до відповідача з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак відповідач відмовив у зв`язку з тим, що право на таку пенсію мають непрацездатні члени сім`ї військовослужбовців, а її чоловік на момент прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС проходив військові збори і був на той момент військовозобов`язаним.

Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує.

Представник управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в судове засідання не з`явився , не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 04.12.2009 року отримав посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 88 серія НОМЕР_3 (категорія 1) (а.с.10).

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 (а.с.4) ОСОБА_2 являвся інвалідом 1 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

З довідки МСЕК серії ЖИА № 114376 вбачається, що ОСОБА_2 має першу групу інвалідності з 19.11.2009 року. Захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС довічно (а.с. 3).

З довідки № 493 від 01.10.2012 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_2 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 30 серпня 1988 року по 30 жовтня 1988 року.

В своєму повідомленні від 27.03.2015 року (а.с.2) відповідач відмовив ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_2 на момент прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не являвся військовослужбовцем, так як строкову службу проходив в 1967-1969 роках, а на військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був призначений в 1986 році і являється військовозобов`язаним.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно з приміткою до цієї норми, до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

За змістом вказаних норм, військовозобов`язані, призвані на військові збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовослужбовцями.

Відтак ОСОБА_2 в період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 серпня 1988 року по 30 жовтня 1988 року відносився до категорії військовослужбовців, оскільки приймав участь в складі військової частини № НОМЕР_5 .

У відповідності до ст.16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років жінки -після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років".

Згідно п.а ст.36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих інвалідів війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

Згідно п.5 ч.3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Відповідно до п.в) ст.30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на час звернення позивача до УПФ), дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або якщо вони є інвалідами.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до управління пенсійного фонду України в Овруцькому районі має повних 60 років та отримує пенсію за віком.

Аналізуючи вищевикладені норми законодавства з урахуванням наявних в матеріалах справи доказах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як дружина військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

В силу ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У відповідності до ч.2 ст.50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії відповідно до цього Закону призначаються членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Із змісту ст.83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання відповідної заяви з усіма необхідними документами.

Таким чином, зважаючи на викладене суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені в межах строку позовної давності, встановленого ст.99 КАС України, оскільки лист УПФ в Овруцькому районі № 4368/02 від 27.03.2015 р., а позов було подано до суду 07.05.15 р.

Позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.8 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач звільнений від сплати судового збору згідно п.18 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 8,9,11,71,86,99,160163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в переході ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з дня її звернення про перехід на пенсію по втраті годувальника.

На постанову суду до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним направленням копії скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду особою, яка її подає.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Л. О. Смиковська