Справа № 470/09-2010
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2010 р.справа № 2а-660/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області

на постанову Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулись з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області та просив визнати винним відповідача в невиплаті грошової допомоги в повному обсязі згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року №796-XII (надалі по тексту Закон №796), стягнути з відповідача суму допомоги в розмірі 6603,90 грн.

Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2009 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за період 2000, 2002-2005, 2007 та 2008 років в зменшеному розмірі ніж передбачено Законом №796, та його бездіяльність в частині невиплати такої допомоги в 2001 році. Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону №796 за 2008 рік з урахуванням проведених виплат за цей період в сумі 1560,00 грн. У задоволенні позову в частині зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону №796 за період 2000-2005 та 2007 років відмовлену у звязку із пропущенням строку звернення до суду. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі мають статус учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем було пропущено річний строк звернення в суд з позовом, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та не доведено поважності причин пропуску, що відповідно до вимог статті 100 вказаного Кодексу є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог за 2000-2005 та 2007 роки за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Крім того постанова суду позивачем в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржувалась.

Що стосується задоволення позовних вимог за період 2008 року, колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІІ категорії мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення, яка виплачується в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно особового рахунку щорічна допомога на оздоровлення за 2008 рік була виплачена позивачу в розмірі 75 грн. в листопаді 2008 року.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в такій редакції: "одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Проте, на час виплати допомоги (листопад 2008 р.) за 2008 рік зупинення дії ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, тому при виплаті спірних сум відповідач повинен був застосувати ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою допомоги на оздоровлення у кратному розмірі відповідно до мінімального розміру заробітної плати на час проведення виплати.

Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення в 2008 році, а саме з 01.10.2008 року, у відповідності до ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"складав 545 грн.

Таким чином, сума недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, з урахуванням проведених виплат, становить: 545 грн. х 3 75 грн. = 1560 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо невиплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача зазначену допомогу.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (п. 4 Порядку).

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2009 року без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 18 жовтня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова