Справа № 417/17/14-а
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Марківський районний суд Луганської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 417/17/14-а

28.01.2014 року

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій Управління неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганській області (далі Управління), посилаючись у своїх вимогах на те, що він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області з 13.08.2013 року, та отримує пенсію державного службовця в розмірі 80 % від заробітної плати. До виходу на пенсію працював головою Марківської районної державної адміністрації Луганської області.

Для нарахування пенсії Марківська районна державна адміністрація, де він працював до виходу на пенсію, надала відповідачу довідку №1/1853 від 12.08.2013 року та довідку №1/2763 від 21.11.2013 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

На час оформлення пенсії позивачу в Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області було роз'яснено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та індексація грошових доходів не належить до складових заробітної плати державного службовця, дані виплати носять не регулярний, а одноразовий характер, і тому не вважаються складовою частиною заробітної плати.

26 листопада 2013 року позивач звернувся до відповідача с заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати з 13.08.2013 року, але своєю відповіддю від 03.12.2013 року та Рішенням від 03.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області відмовило у здійсненні перерахунку, з посиланням на те, що матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку та індексація заробітної плати носять не регулярний, а одноразовий характер і тому не вважаються складовою заробітної плати державного службовця та не можуть бути враховані при розрахунку пенсії.

На підставі викладеного, позивач прохає суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області неправомірними, та зобов'язати вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця з 13 серпня 2013 року в розмірі 80 відсотків виходячи з усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових потреб, індексації заробітної плати, за 60 календарних місяців роботи (за 2004 - 2008 рік), на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески з урахуванням фактично сплачених сум, та сплачувати пенсію в подальшому в нарахованому розмірі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій прохав розглянути справу в його відсутність. Позовні вимоги підтримав, змін та доповнень не мав.

Відповідач, УПФУ в Марківському районі Луганської області, в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі документами.

Оскільки всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутність, суд відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача УПФУ в Марківському районі Луганської області надійшли заперечення на адміністративний позов в яких останній прохав суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне. Позивач дійсно перебуває на обліку в УПФУ та йому нарахована пенсія державного службовця з 13.08.2013 року при загальному стажі роботи 40 років 3 місяці 5 днів, в тому числі стажу на державній службі 31 рік 10 місяців 19 днів. Відповідач отримує пенсію в розмірі 80 % від заробітної плати. Пенсія державному службовцю нарахована у відповідності із законодавством та форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії, затверджені Постановою №19-11 відповідно вимогам ЗУ №33723, оскільки перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших виплат. Відповідач вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, тому не може бути врахована для перерахунку пенсії. Визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державним службовцям здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 року. При визначенні заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця включаються складові заробітної плати, передбачені відповідними нормативними актами. Премію з економії заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, грошову винагороду державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, суми індексації заробітної плати не можна віднести до надбавок, передбачених ст. 33 Закону України «Про державну службу». Вказані виплати носять нерегулярний, а одноразовий характер і тому не є складовою частиною заробітної плати. Сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, відповідно до якого усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Відповідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність

рішень, дій або бездіяльність суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В ході судового розгляду, при дослідженні наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області та йому нараховано пенсію державного службовця з 13.08.2013 року при загальному стажі роботи 40 років 03 місяці 05 днів, в тому числі стажу на державній службі 31 рік 10 місяців 19 днів та отримує пенсію в розмірі 80% від заробітної плати, про що не заперечує і сам відповідач.

Відповідно ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ (у редакції що діяла на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Позивач пропрацював на державній службі 31 рік 10 місяців 19 днів, тому пенсія повинна виплачуватися у розмірі 80 % від суми заробітної плати.

Відповідно Довідок Марківської районної державної адміністрації № 1/1853 від 12.08.2013 року та №1/2763 від 21.11.2013 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 8-9, 11-12), що були видані позивачу, окрім основного матеріального забезпечення державного службовця, останній отримував матеріальну допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористану відпустку, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати. На всі виплати включені в довідки, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Розмір вказаних виплат не було враховано відповідачем при обрахунку розміру пенсії позивача, проте на зазначені виплати нараховувались та сплачувались позивачем страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

26.11.2013 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок Марківської районної державної адміністрації № 1/1853 від 12.08.2013 року та №1/2763 від 21.11.2013 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у яких вказана матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, а також індексація заробітної плати (а.с.7).

Відповідно Листа УПФУ в Марківському районі Луганської області за вих. №2297/02 від 03.12.2013 року (а.с.17), Рішення Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області від 03.12.2013 року (а.с.18), позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, відповідно його заяви від 26.11.2013 року, у зв'язку з тим, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, індексація доходів, грошова винагорода, як складова заробітної плати, статтею 33 Закону України «Про державну службу» не передбачені, а тому підстави для зарахування зазначених виплат при перерахуванні пенсії державного службовця відсутні, перерахунок пенсії провести неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов,язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч. 1 ст.41 Закону України "Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: сума виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Нормами Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, яка відповідно до ст.2 цього Закону складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких також належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Також, в структуру заробітної плати входить: додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми за трудові успіхи і винахідливість та за особливі умови праці. Вона включає в тому числі: доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям встановлені Законом України "Про державну службу".

Відповідно до ч. 2 ст.33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 зазначеного вище Закону передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст.33 Закону України "Про державну службу" встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 2 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Статтею 37 Закону України "Про державну службу" встановлено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст.37-1 вказаного Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство відносить до складу заробітної плати також й інші виплати, на які нараховуються та сплачуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку, індексація, тощо.

Відповідно до вимог Закону України "Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 р., до довідки про заробітну плату, що є підставою для призначення (перерахунку) пенсії, включаються всі виплати, в тому числі й інші виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування, а з 01 січня 2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як видно з Довідок Марківської районної державної адміністрації Луганської області №1/1853 від 12.08.2013 року та №1/2763 від 21.11.2013 року про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або будь-які 60 календарних місяці роботи перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.01.2004 року по 31.12.2008 року, на всі виплати, включені в ці довідки, в тому числі інші виплати: індексацію грошових доходів, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на соціально - побутові потреби, компенсацію за невикористану відпустку, було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 8-16).

Отже, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, відповідно до вище вказаних приписів законодавства, «інші виплати», зазначенні у довідці про складові заробітної плати, входять до структури заробітної плати, а тому підлягають урахуванню для визначення розміру заробітку для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, прийнятою за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст.237 КАС України, згідно до якої отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. У цьому разі перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії - ст.41 Закону України від 09 липня 2003 року №1058 - 1V "Про загальнообов,язкове державне пенсійне страхування" та ст.66 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-Х11 "Про пенсійне забезпечення". Норми Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-Х11 "Про державну службу" та Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" щодо спірних відносин є загальними.

Відповідно до ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, до спірних правовідносин суд повинен застосувати правові висновки Верховного Суду України.

За таких обставин, суд доходить висновку про неправомірність дій відповідача щодо не включення до складових заробітної плати при розрахунку позивачу пенсії інших виплат, у зв'язку з чим, позовні вимоги позивача про визнання зазначених дій відповідача незаконними, зобов'язання відповідача включити до складових заробітної плати при розрахунку йому пенсії державного службовця інші виплати, зазначені в довідці про складові його заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" підлягають задоволенню повністю.

Разом з цим вимога позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії державного службовця саме з 13 серпня 2013 року з урахуванням інших виплат, зазначених у довідках про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії

відповідно до Закону України "Про державну службу", підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Так, у поданому позові позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо не включання до складових заробітної плати при розрахунку розміру його пенсії державного службовця, інших виплат, які відповідачем не було враховано при розрахунку розміру його пенсії, внаслідок чого він отримує пенсію у меншому розмірі, ніж йому належить.

Виплата пенсії носить систематичний характер. Внаслідок невірно обчисленого відповідачем розміру виплат у структурі заробітної плати позивача, а саме через не врахування тих виплат, які повинні були враховуватися при обчисленні та виплаті йому пенсії, позивач систематично, щомісяця недоотримував частину належної йому пенсії, що свідчить про триваючий характер порушення його права на пенсію. Тому позивач на протязі всього цього часу мав право вимагати визнання вищевказаних дій відповідача незаконними та вимагати від нього усунення порушення його права шляхом включення до складових його заробітної плати інших виплат при розрахунку та виплаті йому пенсії державного службовця.

Проте, звернувшись до суду з даним позовом лише у січні 2014 року, позивач не надав суду доказів того, що він не знав та не міг знати, що при призначенні та розрахунку йому пенсії відповідачем не були враховані всі виплати, що входили до структури його заробітної плати та підлягали врахуванню при обрахунку розміру його пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 2, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, які було порушено рішеннями, діями та бездіяльністю суб'єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2013 року позивач звернувся до відповідача с заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок від 21.11.2013 року №1/2763 та №1/1853 від 12.08.2013 року (а.с.7).

Відповідно Листа УПФУ в Марківському районі Луганської області за вих. №2297/02 від 03.12.2013 року (а.с.17), Рішення Управління Пенсійного Фонду України в Марківському районі Луганської області від 03.12.2013 року (а.с.18), позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, відповідно його заяви від 26.11.2013 року, у зв'язку з тим, що такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація доходів, грошова винагорода, як складова заробітної плати, статтею 33 Закону України «Про державну службу» не передбачені, а тому підстави для зарахування зазначених виплат при перерахуванні пенсії державного службовця відсутні, перерахунок пенсії провести неможливо.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивач дізнався про порушення його права 03.12.2013 року та звернувся до суду з позовною заявою про захист свого порушеного права 09.01.2014 року.

Раніше позивач мав можливість дізнатись про порушення своїх прав і звернутись з відповідними вимогами до відповідача або до суду але цим правом не скористався.

Згідно ч.1 ст. 84 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Таким чином, виходячи з дати звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії (позивач звернувся до Пенсійного органу 26.11.2013р.) і вимог закону щодо такого перерахунку с першого числа наступного місяця (при зверненні після 15 числа), відповідач повинен зробити відповідний перерахунок пенсії з першого числа наступного місяця звернення за перерахунком, тобто з 01.12.2013 р., з розрахунку 80% заробітної плати, до складу якої мають бути зараховані матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку та індексація, з сум яких були

утримані внески на загальнообов'язкове державне соціальне (пенсійне) страхування.

На підставі Конституції України, ст.ст. 66, 84 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст.41 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.ст.33, 37, 37-1 ЗУ "Про державну службу", ст.1 "Про оплату праці", керуючись ст.ст.9, 10, 11, 19, 69, 71, 99, ч.4 ст.122, 158-163,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області про визнання дій Управління неправомірними та зобов'язання вчинити перерахунок і виплату пенсії державного службовця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними та протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області та скасувати Рішення Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області від 03.12.2013 року щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань, компенсацію за невикористану відпустку, індексації, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне (соціальне) страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з 01.12.2013 року у розмірі 80 % від заробітної плати з урахуванням всіх її складових (отриманих виплат), у тому числі, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально - побутових питань, компенсації за невикористовану відпустку, суми індексації заробітної плати за 60 календарних місяців роботи (за 2004 - 2008 р.р.) з урахуванням фактично виплачених сум.

Іншу частину позовних вимог залишити без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а особами, які не були присутні в залі суду під час проголошення постанови - на протязі цього ж строку з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Рукас