Справа № 813/2535/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Львів № 813/2535/15

14 год. 45 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма «Леополіс Ампір» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма «Леополіс Ампір» про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 10481,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач є платником страхових внесків відповідно до абз. 5 п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», проте не сплатив у встановлені законом строки страхові внески у розмірі 10481,55 грн. Також, позивач зазначає, що заборгованість виникла до 01.01.2011 року та підтверджується поданим відповідачем Звітом щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 квартал 2011 року. Заборгованість відповідача на загальну суму 10481,55 грн. до Фонду не сплачена.

Відповідачу скеровувалась копія ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі від 18.05.2015 року за його зареєстрованим місцезнаходженням, проте конверт з ухвалою повернувся до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У встановлений ст. 183-2 КАС України строк заперечень чи пояснень відповідача щодо даного адміністративного позову до суду не надходило.

На підставі ч. 4, 5 ст. 183-2 КАС України суд розглянув справу одноособово без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма «Леополіс Ампір» зареєстроване як юридична особа 11.12.1991 року відповідно до копії Довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №6260 від 03.07.1998 року, копії Свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи та витягу з ЄДР. Відповідач перебуває на обліку як страхувальник - платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до абзацу 5 п. 7 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року за №2464-VI, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній до 01.01.2011 року, далі - Закон України від 23.09.1999 року №1105-XIV), обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків є одним з основних принципів страхування.

Згідно ст. 18 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV, виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV передбачено обов'язок роботодавця як страхувальника своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2.1. Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 30 листопада 2010 року №31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України» передбачено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 серпня 2007 року за №867/14134.

Згідно п. 2.2 вказаної Постанови, страхувальники, які мають заборгованість зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, подають до робочих органів виконавчої дирекції Фонду звітність до повного погашення заборгованості за формою, наведеною у додатку до постанови.

Відповідно до п. 4.10 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 12 липня 2007 року №36, (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розміри страхових внесків страхувальників обчислюються: для роботодавців - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб; для добровільно застрахованих осіб - у відсотках від мінімальної заробітної плати з розрахунку на календарний рік.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється чинним законодавством та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат.

Пунктом 4.12 вказаної Інструкції встановлено, що страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

Відповідно до ч. 8 ст. 47 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Статтею 55 вказаного вище Закону визначено, що спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Згідно поданого відповідачем Звіту щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за 1 квартал 2011 року, заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків становить 10481,55 грн.

Позивачем скеровано Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма «Леополіс Ампір» претензію №816/05 від 20.03.2015 року про погашення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 10481,55 грн. Втім, відповідач зазначену вимогу не виконав.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму заборгованості до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, наявність у нього зазначеної заборгованості підтверджується матеріалами справи, а будь-яких доказів сплати заборгованості станом на день розгляду справи суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича будівельно-реставраційна фірма «Леополіс Ампір» (вул. В. Великого, 33, м. Львів, 79040, ) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Львові (вул. Пасічна, 102, м. Львів, 79032, ) заборгованість в сумі 10481 (десять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 55 коп.

Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України відповідач зобов'язаний виконати постанову негайно.

Суддя Клименко О.М.