Справа № 826/6179/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2015 року № 826/6179/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С.,

Суддів: Кротюка О.В., Літвінової А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Прем'єр-Міністра України Яценюка Арсенія Петровича, Голови Верховної Ради України Гройсмана Володимира Борисовича, в.о. Голови Антимонопольного комітету України Бараша Миколи Яковича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Верховної Ради України, про визнання бездіяльності протиправною,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись з адміністративним позовом до Прем'єр-Міністра України Яценюка Арсенія Петровича, Голови Верховної Ради України Гройсмана Володимира Борисовича, в.о. Голови Антимонопольного комітету України Бараша Миколи Яковича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Верховної Ради України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, а саме: визнання протиправною бездіяльності - Прем'єр-Міністра України Яценюка Арсенія Петровича, що полягає у невиконанні тривалий час та у розумні строки своїх повноважень відповідно до ст.85 Конституції України щодо внесення до Верховної Ради України подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, в період з 27.11.2014р. по даний час; Голови Верховної Ради України Гройсмана Володимира Борисовича, у зв'язку з невиконанням вимог Конституції України та Закону України «Про Регламент Верховної Ради України», що полягає у невикористанні повноважень для звернення до Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. з вимогою щодо внесення подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, в період з 27.11.2014р. по даний час; в.о. Голови Антимонопольного комітету України Бараша М.Я., що полягає у неприйнятті жодних заходів реагування для усунення порушення Конституції України та припинення протиправної бездіяльності Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. щодо невнесення подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, в період з 27.11.2014р. по даний час; зобов'язання Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. внести до Верховної Ради України подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України.

В судовому засіданні 26.05.2015р. позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_4 заявлено усне клопотання про зменшення позовних вимог, зокрема, про виключення позовної вимоги щодо зобов'язання Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. внести до Верховної Ради України подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, оскільки Постановою Верховної Ради України від 19.05.2015 № 438-VIII призначено на посаду Голови Антимонопольного комітету України ОСОБА_9.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- до повноважень Верховної Ради України належить призначення за поданням Прем'єр-Міністра України Голови Антимонопольного комітету України;

- нормами Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено обов'язок саме Прем'єр-Міністра України вносити подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, однак з моменту звільнення ОСОБА_10 з посади Голови Антимонопольного комітету України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.03.2014р. №1160-VII, Прем'єр-Міністром України Яценюком А.П. допущена бездіяльність в зв'язку з невнесенням такого подання;

- незважаючи на відсутність норм Конституції та Законів України, які б прямо регламентували строки виконання Прем'єр-Міністром України повноважень для внесення подання на призначення Голови Антимонопольного комітету України, необхідно виходити з норм чинного законодавства України, якими врегульовані аналогічні правовідносини, зокрема, щодо призначення посадових осіб Президентом України за згодою Верховної Ради України чи Верховною Радою України за поданням Президента України, якими встановлено двотижневий строк для внесення кандидатури з дня звільнення з посади особи, яка займала цю посаду, а також виконання обов'язків звільненої посадової особи її першим заступником чи заступником не більше одного місяця;

- невиконання Прем'єр-Міністром України в розумні строки своїх повноважень щодо внесення подання про призначення Голови АМКУ призвело до незаконного, надто тривалого виконання обов'язків Голови АМКУ Барашем М.Я.;

- Голова ВРУ Гройсман В.Б. наділений усіма необхідними повноваженнями для звернення до Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. з вимогою щодо внесення подання про призначення Голови АМКУ, однак жодних дій задля реалізації зазначених повноважень Гройсманом В.Б. вчинено не було;

- незаконна бездіяльність в.о. Голови АМКУ Бараша М.Я. полягає у не звільненні з посади та відсутності будь-яких звернень до Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П., Голови ВРУ Гройсмана В.Б. з приводу триваючого порушення Конституції України - невнесенні подання про призначення Голови АМКУ.

Відповідачем - в.о. Голови Антимонопольного комітету України Барашем М.Я. надано суду письмове заперечення, у якому останній просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з тих підстав, що позивачами не доведено існування факту порушення ним норм чинного законодавства України, не зазначено фактичні обставини, які б свідчили про наявність бездіяльності в.о. Голови АМКУ, а також не вбачається наявності у позивачів порушеного права, свободи чи інтересу у даних публічно-правових відносинах.

Представник Верховної Ради України та Голови Верховної Ради України у письмових запереченнях на адміністративний позов просить в його задоволенні відмовити, мотивуючи наступним:

- доводи позивачів щодо порушення Головою ВРУ ст.88 Конституції України є безпідставними, оскільки чинна редакція частини 2 даної статті не містить пункту 6, який би визначав таке повноваження Голови ВРУ як порушення перед відповідними органами, посадовими особами питання про відповідальність осіб за невиконання ними вимог, встановлених Регламентом та Законами України;

- позивачами не зазначено жодної правової норми, яка була б порушена Головою ВРУ, не доведено наявність публічно-правового спору, а також порушення їх прав та інтересів даним відповідачем;

- позивачі підміняють поняття Голови ВРУ та ВРУ щодо реалізації функцій парламентського контролю, яка є виключною компетенцією саме Верховної Ради України.

Представник Кабінету Міністрів України у письмових запереченнях просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, надавши наступні обґрунтування:

- позивачі не надали суду доказів звернення до Прем'єр-Міністра України Яценюка А.П. щодо вирішення викладеного у позові питання та не довели порушення їх особистих прав та інтересів відповідачем;

- в даних правовідносинах не може існувати причинно-наслідкового зв'язку між здійсненням своїх владних управлінських функцій Прем'єр-Міністром України та порушенням прав позивачів, оскільки у останніх відсутня безпосередня підпорядкованість та обов'язок виконувати приписи даного суб'єкта владних повноважень;

- чинним законодавством України не встановлено строків внесення Прем'єр-Міністром України подання до ВРУ кандидатури для призначення Голови АМКУ, дане повноваження Уряду є дискреційним, яке він використовує на власний розсуд, в той час як використання аналогії закону є неможливим, оскільки Прем'єр-Міністр України зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 26 травня 2015 року судовий розгляд адміністративної справи ухвалено здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч.6 ст.128 КАС України.

Розглянувши доводи, викладені позивачами у позовній заяві, дослідивши подані суду письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Постановою Верховної Ради України від 26.03.2014р. №1160-VII ОСОБА_10 звільнено з посади Голови АМКУ за власним бажанням.

Як вбачається з додатку №1 до наказу Голови АМКУ від 01.11.2013р. №1080-ВК «Про розподіл обов'язків між заступниками Голови та державними уповноваженими Антимонопольного комітету України» (в редакції наказу Голови АМКУ від 11.03.2014р. №208-ВК) Державний уповноважений АМКУ Бараш М.Я., призначений на вказану посаду Указом Президента України від 23.02.2012р. №145/2012, у разі відсутності першого заступника і заступника виконує обов'язки Голови Комітету.

Судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що з моменту звільнення Голови АМКУ, його першого заступника та заступників (накази Голови АМКУ від 03.03.2014р. №187-ВК та від 04.03.2014р. №№ 189-ВК, 190-ВК) обов'язки Голови АМКУ виконував Бараш М.Я.

За таких обставин, посилання позивача ОСОБА_1 на неправомірність тривалого виконання обов'язків Голови АМКУ Барашем М.Я. з тих підстав, що останній не є першим заступником чи заступником Голови АМКУ, відповідно таке виконання обов'язків здійснюється на підставі не Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а внутрішнього розпорядчого документа - наказу Голови АМКУ від 01.11.2013р. №1080-ВК «Про розподіл обов'язків між заступниками Голови та державними уповноваженими Антимонопольного комітету України», судом до уваги не приймається, оскільки вказаний наказ прийнятий відповідно до абз.4 ч.6 ст.9 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та регламентує, в тому числі, функціонування Комітету і його керівництво за умови відсутності Голови, першого заступника та заступників Голови АМКУ.

Порядок заміщення вакантної посади Голови Антимонопольного комітету України регламентується Конституцією та законами України.

Відповідно до п.12 ст.85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належить призначення за поданням Прем'єр-міністра України інших членів Кабінету Міністрів України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голови Фонду державного майна України, звільнення зазначених осіб з посад, вирішення питання про відставку Прем'єр-міністра України, членів Кабінету Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.42 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Прем'єр-міністр України вносить на розгляд Верховної Ради України подання про призначення членів Кабінету Міністрів України (крім Міністра закордонних справ України та Міністра оборони України), а також Голови Антимонопольного комітету України, Голови Державного комітету телебачення та радіомовлення України, Голови Фонду державного майна України.

Зазначені правові норми не містять як строку, протягом якого подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України повинне бути внесене Прем'єр-Міністром України до Верховної Ради України, так і строку, протягом якого таке подання повинне бути розглянуто Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2014р. Прем'єр-Міністром України внесено до Верховної Ради України подання №4123/0/2-14 про призначення ОСОБА_11 Головою Антимонопольного комітету України.

Проект Постанови ВРУ від 07.04.2014р. №4641 «Про призначення ОСОБА_11 Головою Антимонопольного комітету України» 07.04.2014р. переданий на розгляд керівництву, 08.04.2014р. переданий на розгляд Комітету та 27.11.2014р. - відкликаний.

Враховуючи наведене, суд вважає, що Прем'єр-Міністром України були вчинені визначені законодавством України дії щодо внесення подання про призначення Голови Антимонопольного комітету України, відповідно відсутні підстави стверджувати про допущення Яценюком А.П. протиправної бездіяльності.

Не заслуговує на увагу суду й твердження позивачів про порушення Головою ВРУ Гройсманом В.Б. ч.4 ст.20 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України» в зв'язку з невключенням позачергово без голосування до порядку денного питання про призначення на посаду Голови АМКУ ОСОБА_11, оскільки будь-якого порушення процедури формування порядку денного сесії Верховної Ради, яка врегульована ст.21 вказаного Закону, позивачами не наведено та судом не встановлено, що, разом з відсутністю законодавчої регламентації строків вчинення певних дій, спростовує доводи про вчинення бездіяльності.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що здійснення парламентського контролю є виключним правом не Голови Верховної Ради України, а власне Верховної Ради України, що реалізується нею безпосередньо чи опосередковано через визначені Конституцією України державні органи, відповідно відсутні підстави вважати бездіяльністю Голови Верховної Ради України відсутність звернення до Прем'єр-Міністра України з вимогою щодо внесення подання про призначення Голови АМКУ.

Крім того, станом на час розгляду справи, Постановою Верховної Ради України від 19.05.2015 № 438-VIII призначено на посаду Голови Антимонопольного комітету України ОСОБА_9.

Матеріали справи не містять також і доказів порушення прав позивачів у спірних правовідносинах, що пов'язані з призначенням на посаду Голови АМКУ.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Викладені висновки кореспондуються із нормами п.п. 1, 8 ч.1 ст.3, ч. 2 ст. 4, ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Системний аналіз вказаних норм законодавства дає підстави стверджувати, що як тривалість процедури призначення Голови АМКУ, так і дії посадових осіб в ході здійснення законодавчо визначеної процедури такого призначення, не порушує прав та інтересів позивачів чи перешкоджає в їх реалізації, відповідно позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2-4, 6, 17, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва. Апеляційна скарга на постанову суду подається сторонами протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 02 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк

А.В. Літвінова