Справа № 39220/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2010 р. справа № 2а-113/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Цапко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2009 року по справі №2а-113/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради про оскарження бездіяльності, стягнення заборгованості з виплати державної допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року позивачка звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради, в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати позивачці в 2007 році одноразової допомоги при народженні дитини та державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача на користь позивачки недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за грудень 2007 року з розмірі 335,20 грн., стягнути з відповідача на користь позивачки недоотриману суму одноразової допомоги при народженні дитини, у розмірі 2122,00 грн.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2009 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що вищезазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права посилаючись на те, що строку звернення до адміністративного суду не було пропущено.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка має дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтва про народження а.с. 8) та є особою, на яку поширюється дія статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі Закон № 2811-ХІІ).

Згідно із ст.12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», в редакції, що діяла до набрання законної сили Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у дев'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» було встановлено наступне: - частиною 2, ст. 56 вищевказаного Закону: допомога при народженні дитини у розмірі 8 500 грн. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3 400 грн., решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи Управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної адміністрації Запорізької міської ради здійснювалась виплата державної допомоги одноразово при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, а саме 3400,00 грн. одноразово та 425,00 грн. щомісячно протягом 12 місяців з листопада 2007 року по жовтень 2008 року (а.с. 18).

Згідно частини 1 статті 15 вищезазначеного Закону допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2811-ХІІ розмір державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої статтею 15 цього Закону, визначається Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік у відсотковому відношенні до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з поступовим наближенням до прожиткового мінімуму, але при цьому не може бути нижчим за величину, що дорівнює 25 відсоткам зазначеного прожиткового мінімуму, а з 1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього прожиткового мінімуму.

Дію частини 1 статті 15 Закону України № 2811-ХІІ та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ зупинено пунктом 14 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року №489-V "Про державний бюджет України на 2007" (надалі Закон №489-V).

Статтею 56 Закону №489-V встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України №2811-ХІІ здійснюється у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано неконституційним положення пункту 14 статті 71 в частині зупинення на 2007 рік дії частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України №2811-ХІІ щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно відповідач повинен був провести нарахування сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється у розмірі: з 01 жовтня 2007 року - 470 грн. Відповідно до довідки про виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 18) позивачка отримала за грудень 2007 року 134,80 грн., відповідно сума заборгованості за грудень 2007 року складає грн.;

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що кошти для виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік»не передбачалися, а також виплати їй не має можливості. В цій частині доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування суд не приймає до уваги, оскільки судові рішення приймаються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст та спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказує на те, що позивачем без поважних причин було пропущено строк подачі позовної заяви згідно ст. 99 КАС України, оскільки Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (опубліковане в офіційних виданнях України 27.07.2007 року) є загальнодоступним, позивачка мала змогу з ним ознайомитись та дізнатись, що її права порушено саме з моменту отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за грудень 2007 рік. Доказів щодо поважності пропуску строку позивачкою наданні не були.

Позивачка звернулася з позовом до суду 20 січня 2009 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду на позовній заяві (а.с. 2).

Виходячи з цього строк звернення позивачем до суду з вимогою призначення та виплати позивачці в 2007 році державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з грудня 2007 року по 19 січня 2008 року, пропущений без поважної причини та в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

За таких обставин постанова Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2009 року по справі №2а-113/09 є законною і обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195,п. 1 ст. 198, , 205, ст. 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2009 року по справі №2а-113/09 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 вересня 2009 року по справі №2а-113/09 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця

Судді: М.А. Руденко

ОСОБА_3

ОСОБА_4