Справа № 43621/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2010 р. справа № 2а-2187/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати бездіяльність відповідача відносно виплат щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у період 2006-2009 роки неправомірною, зобовязати відповідача вчинити дії по нарахуванню щомісячної соціальної допомоги розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, зобовязати відповідача вчинити дії по нарахуванню та сплаті на її користь недоплаченої щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії за період 2006-2009 роки (а.с.2-4). Відповідно до заяви, позивачка просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.18)

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 09 липня 2008 року по грудень 2008 року включно та за період часу з 01 січня 2009 року по 08 грудня 2009 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 09 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року та за період з 01 січня 2009 року по 08 грудня 2009 року з урахуванням різниці яка була виплачена у цей період позивачу. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилались на неможливість застосування до даних правовідносин положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала.

В частині відмовлених позовних вимог постанова суду сторонами фактично не оскаржувалась, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не зазначав, що він не згоден з постановою в цій частині, а позивачка апеляційну скаргу до суду не подавала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення №116724 та відповідною відміткою в ньому (а.с.9).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У звязку із тим, що згідно ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до суду з адміністративним позовом, згідно ст. 100 КАС України пропуск зазначеного строку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, на чому наполягає відповідач, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 в задоволенні частини її позовних вимог за 2007 та 2008 рік у звязку з пропуском строку звернення до суду, враховуючи дату звернення позивачки до суду 16 листопада 2009 року .

Позивачка в цій частині постанову суду не оскаржила.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1 як дитині війни здійснено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивачки права на перерахунок підвищення до її пенсії як дитині війни на 2009 рік по день розгляду справи в суді першої інстанції 08 грудня 2009 року. Адже, відповідно до вимог ст. 54 ЗУ Про Державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, визначається у розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто, цей розмір складає 498 грн. Зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 році не вносились, постанов Кабінетом Міністрів України, які б визначали інший порядок та розміри виплати відповідної допомоги у 2009 році - не приймалось.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Однак суд першої інстанції, вірно встановивши фактичні обставини справи, вирішивши питання щодо застосування положень ч.1 ст.100 КАС України, зазначивши, що позивачка звернулася до суду 16 листопада 2009 року з пропуском річного строку, помилково зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачки з 09 липня 2008 року, в той час, як слід було б зазначити початкову дату проведення перерахування розміру пенсії з 16 листопада 2008 року.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне постанову суду в цій частині змінити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року змінити, виклавши абзаци другий та третій постанови в наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в період з 16 листопада 2008 року по грудень 2008 року включно та за період часу з 01 січня 2009 року по 08 грудня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Павлограді Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 16 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та за період з 01 січня 2009 року по 08 грудня 2009 року з урахуванням різниці, яка була виплачена ОСОБА_1 у цей період»

В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_2