Справа № 9101/44455/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2012-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2012 р.справа № 2а/0470/3690/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М.,

суддів: Чередниченко В.Є., Шлай А.В.,

при секретарі судового засідання Мамалат І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 р.

у справі № 2а/0470/3690/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Союз"

до Дніпропетровської митниці, Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (правонаступник - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області)

про визнання нечинним рішення, скасування картки відмови, стягнення суми, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці (далі відповідач -1), Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (далі відповідач 2) , в якому просив визнати нечинним рішення про визначення коду товару відділу контролю митної вартості та класифікації' товарів Дніпропетровської митниці від 28 січня 2011 року №КТ-110-0077-11, видане Дніпропетровською митницею; визнати нечинною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 31 січня 2011 року №110000012/1/00138, видану Дніпропетровською митницею; стягнути з державного бюджету надмірно сплачену суму ввізного мита в розмірі 41 831, 18 грн. та суму податку на додану вартість в розмірі 8 420, 43 грн.; присудити судові витрати з державного бюджету України на його користь.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено. Постанова суду вмотивована тим, що відповідно до технічної документації на товар та інших доказів, що містяться у справі, позивач вірно визначив код товару, який ввозився. Відповідачем у свою чергу не було надано доказів, які б спростували докази позивача.

Не погодившись з ухваленою постановою, відповідач-1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. У скарзі відповідач зазначив, що рішення судом першої інстанції було ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно встановлені обставини справи. Митниця вважає, що товар, який ввозиться, має класифікуватися за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а не НОМЕР_2, оскільки є ємністю, яка не оснащена механічним або термічним устаткуванням.

Також, вважає апелянт, що судом було враховано висновок судової експертизи, яка, на думку митного органа, проведена з порушенням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки матеріалів та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 року № 144/5), оскільки експерту не був наданий обєкт дослідження, а висновок оформлено виключно на підставі документів.

В судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач -2 до судового засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи в його відсутності та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством матеріально-технічного забезпечення «Агро-Союз»до Дніпропетровської митниці подано митну декларацію №110000012/2011/201571 від 27 січня 2011 року. Митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 31 січня 2011 року №110000012/1/00138.

Картка відмови була прийнята митним органом на підставі рішення відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Дніпропетровської митниці про визначенню товару від 28.01.2011 р. №КТ-110-0077-11, яким відділом контролю митної варто класифікації товарів Дніпропетровської митниці визначено, що зерносушарне обладнання моделей НТТ21-10-45, НТТ24-18-45, НТТ21-18-45, яке імпортується позивачем, по класифікуватися за Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності не за кодом НОМЕР_3, який зазначено позивачем у ВМД №201571, а за кодом НОМЕР_1.

На підставі визначеного митним органом коду товару у відповідності з вимогами ст.313 Митного кодексу України позивачем було здійснено митне оформлення товару за вантажною митною декларацією №110000012/2011/201879 від 31.01.2011 року із зазначенням в графі 33 вантажної митної декларації №201879 коду товару за УКТЗЕД у відповідності із рішення КТ - НОМЕР_1.

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.04.2001 р. № 2371-ІІІ «Про митний тариф України».

В силу розділу ХІV додатку до Закону № 2371-ІІІ товарна група 8419 включає у себе машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори.

Відповідно до розділу ХV додатку до Закону № 2371-ІІІ товарна група 730900 включає у себе резервуари, цистерни, баки та аналогічні ємності з чорних металів, для будь-яких речовин місткістю понад 300,0 л, без механічних або теплотехнічних пристроїв, з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них.

З аналізу основних кваліфікуючих ознак вказаних товарних груп вбачається, що до товарної групи 8419 можуть бути віднесені, зокрема, сільськогосподарське обладнання з такими функціями, як неелектричне нагрівання для обробки матеріалів (у тому числі зерна) шляхом зміни температури, наприклад, сушіння.

Такий висновок цілком узгоджується з даними документів, що супроводжували митне оформлення.

Товарну групу 730900 у свою чергу розтлумачено Законом № 2371-ІІІ більш вузько як ємність з чорного металу, призначену для будь-яких речовин з облицюванням або термоізоляційним покриттям чи без них.

Згідно з пунктом «а»частини 3 розділу «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД»додатку до Закону № 2371-ІІІ у разі коли товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Ураховуючи зміст приведених норм, колегія суддів вважає за обґрунтований висновок суду першої інстанції про правомірність віднесення позивачем ввезеного товару саме до товарної групи 8419, оскільки закон у ній дає більш конкретний (детальний) опис порівняно з товарною групою 730900.

Крім того, матеріали справи містять висновок експертного товарознавчого дослідження № 1933-11 від 04.11.2011 р., який підтверджує код товару, визначений позивачем при митному оформленні. При цьому колегія суддів вважає вказаний документ таким, що у сукупності з рештою доказів додатково підтверджує правомірність дій позивача з визначення коду.

Доводи митного органу стосовно порушення порядку дослідження експертом не може бути прийнятий до уваги. оскільки відповідач не позбавлений права заявляти суду клопотання про проведення додаткової або повторної експертизи, у випадку наявних сумнівів щодо висновку експертизи. Проте, таким правом відповідач не скористався а ні в суді першої інстанції, а ні в апеляційній.

В частині стягнення сум постанова не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги суперечать матеріалами справи, та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову суду у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись с. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2011 р. у справі № 2а/0470/3690/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у порядку та строк, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.В. Шлай