Справа № 821/1716/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/1716/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/1716/15-а

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Азово-Сиваського національного природного парку про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі - позивач) звернулась до суду із позовом до Азово-Сиваського національного природного парку (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірними дії директора Азово-Сиваського національного природного парку Поповчука Євгена Сергійовича по недопущенню 21.04.2015р. працівників Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції до проведення планової ревізії та зобов’язати директора допустити працівників Генічеської міжрайонної державної фінансової інспекції до проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Азово-Сиваського національного природного парку згідно затвердженої програми ревізії.

Згідно зі ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Суд, дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі виходячи з наступного.

Як видно зі змісту позовної заяви, її предметом є протиправність дій посадових осіб підконтрольної установи - Азово-Сиваського національного природного парку щодо недопущення працівників органу державного фінансового контролю до проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності відповідача та його зобов’язання допустити працівників контролюючого органу до проведення ревізії.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до ст.ст.6, 8 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.2, ст.4, ч.1 ст.17 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, а саме на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно із приписами ч.3 ст.6 КАС України у взаємозв’язку із п.5 ч.2 ст.17 цього ж Кодексу, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

За визначеннями, наданими п.п. 7, 8, 9 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень – це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду, а відповідач – це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 50 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Підсумовуючи викладене, слід дійти висновку, що суб’єкт владних повноважень може звернутись із позовом до фізичної чи юридичної особи, яка не має статусу суб’єкта владних повноважень, виключно у випадку, коли таке повноваження прямо передбачено Конституцією та/або законами України.

За змістом ст.1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993р. №2939-XII (далі – Закон №2939-XII), п.п.1, 7, 15 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014р. №310 (далі - Положення), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

Держфінінспекція є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Таким чином, Державна фінансова інспекція в Херсонській області як територіальний орган Державної фінансової інспекції України є суб’єктом владних повноважень – державним органом.

Відтак Державна фінансова інспекція в Херсонській області уповноважена звертатись до суду із позовами до фізичних та юридичних осіб, які не є суб’єктами владних повноважень, виключно у випадках, передбачених законодавством.

Повноваження Державної фінансової інспекції визначені Законом №2939-XII у ст.10 та Положенням у пунктах з 4 по 6.

Згідно з цими нормативними актами, передбачені такі повноваження Держфінінспекції та її територіальних органів на звернення до суду:

щодо спонукання керівників підконтрольних установ до проведення інвентаризацій основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів і розрахунків;

щодо вилучення до закінчення ревізії оригіналів первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів;

щодо вилучення до бюджету виявлених ревізіями прихованих і занижених валютних та інших платежів;

щодо визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства та стягнення у дохід держави коштів, отриманих підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства;

щодо звернення до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Враховуючи вищевикладене, законодавством не передбачено випадків, відповідно до яких органи державного фінансового контролю можуть звертатися до суду з вимогами про визнання протиправними дій посадових осіб підконтрольної установи щодо відмови у допуску до проведення ревізії чи про зобов’язання підконтрольної установи допустити посадових осіб цього контролюючого органу до перевірки.

Такий самий висновок викладено у пп. 23.1 п.23 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013р. №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (із змінами, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14.02.2014р. №2, від 15.05.2014р. №6, від 22.05.2015р.№6).

За таких обставин суд вважає, що позивач не наділений повноваженнями звертатися до суду з даним позовом, а тому юрисдикція адміністративних судів, визначена у ст. 17 КАС України, не поширюється на розгляд та вирішення цього спору.

У той же час ст.15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, зокрема, щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не має усіх невід'ємних ознак публічно-правового спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства

Керуючись ч.1 ст.109 КАС України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Азово-Сиваського національного природного парку про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовну заяву разом із усіма доданими до неї документами повернути позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи..

Суддя Пекний А.С.

кат. 9.5