Справа № 5564/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. справа № 2а-11393/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Чепурнова Д.В. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради, в якому просила визнати незаконними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови зареєструвати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2008 року та зобовязати Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради зареєструвати за нею право власності на квартиру за вищевказаною адресою.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю. Визнано незаконними дії Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови ОСОБА_1 зареєструвати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2008 року. Зобовязано Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради здійснити реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилався на те, що відповідно до п.3.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна у реєстрі прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав власності. Оскільки договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15.03.2005 року не був посвідчений нотаріусом та укладений без попереднього оформлення права власності за відчужувачем нерухомого майна, а також без проведення технічної інвентаризації відчужуваного майна та без отримання витягу з Реєстру прав власності, то право власності за позивачем, як покупцем за даним договором, не може бути зареєстровано.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу не подавала.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 березня 2008р. Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська прийняте рішення по справі №2-868/97, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13).

З метою реєстрації права власності ОСОБА_1 звернулася з відповідною заявою до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради.

Листом №8993 від 14.07.2008р. відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість виконання її замовлення №07/13557 від 19.06.2008р. про реєстрацію права власності на обєкт нерухомості. Підставами для відмови в реєстрації права власності стали: договір купівлі продажу був укладений без попереднього проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Як на правові підстави відмови у реєстрації права, відповідач посилався на

Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, зокрема зазначивши, що при здійсненні державної реєстрації прав власності відповідач наділений владними управлінськими функціями, а відтак є субєктом владних повноважень, правильно визначив норми матеріального права, які підлягають застосуванню в спірних правовідносин, дав належну правову оцінку встановленим обставинам справи, дійшовши вірного висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови позивачці у реєстрації права власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно з ст..19 названого Закону підставами для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного будівництва; рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до Переліку право встановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5, одним із правовстановлювальним документом є рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна (пункт 10 Додатку ! вищевказаного Положення»).

Таким чином, надане позивачкою рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2008 року відноситься до правовстановлювальних документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності.

Вказане рішення не оскаржувалося, його не скасовано в установленому законом порядку, а відтак рішення має юридичну силу і є підставою для реєстрації права власності.

Як вище зазначено, підставами для відмови в реєстрації права власності, згідно рішення реєстратора, стали: договір купівлі продажу був укладений без попереднього проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Таку відмову у реєстрації права власності колегія суддів вважає неправомірною з наступних підстав.

Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно від 07.02.2002р. передбачено процедуру реєстрації та порядок прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову у такій реєстрації.

У п. 3.3 зазначеного Положення вказаний вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав власності, з яких жодне не є підставою для відмови у реєстрації прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, оскільки правовстановлюючим документом для реєстрації зазначеного об'єкту нерухомості є рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12.03.2008 р.

Згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України № 19-32/30 від 22.06.2007 р. "Щодо надання роз'яснення стосовно рішень судів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна" визначено, що Конституцією України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Окрім того, в цьому ж роз'ясненні зазначено, що забороняється тлумачення прав реєстратором відомостей про заявлені права власності… Так, реєстрація прав на нерухоме майно має здійснюватися у відповідності до резолютивної частини рішення суду.

У частині 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»наведений вичерпний перелік підстав у відмові державної реєстрації права, до якого наведена Відповідачем підстава не віднесена. За ч.3 ст.24 Закону, відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону і до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Жодним нормативно-правовим актом не передбачені повноваження Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради щодо трактування законів, кодексів та інших нормативно-правових документів, рішень суду тощо.

Так, надані позивачем документи в повній мірі відображають заявлені права на нерухоме майно і ці права підтверджено договором купівлі-продажу від 15.03.2005р., в якому зазначено як обєкт нерухомості так і покупця цього обєкту нерухомості. Договір купівлі-продажу є чинним, оскільки рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2008 року даний договір купівлі-продажу було визнано дійсним, а відтак ним породжуються відповідні права для особи, яка придбала майно та відповідні обовязки для реєстратора речових прав щодо вчинення державної реєстрації.

Відмовляючи у реєстрації права власності з підстав відчуження нерухомого майна без отримання витягу з Реєстру прав, відповідач фактично поклав обовязок отримання такого витягу на позивача. Між тим, відповідно до п.5.1.1, 5.1.2 Тимчасового положення право на отримання витягу мають: власник, його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, а також визначені в п.5.1.2 державні органи. Таким чином, позивач, який є покупцем за договором, в жодному разі не мав можливості отримати витяг з Реєстру прав перед укладенням договору купівлі-продажу. Неотримання такого витягу продавцем майна (ОСОБА_2В.) чи неможливість отримання такого витягу з підстав відсутності реєстрації права власності на майно, не повинно впливати на обсяг прав позивача, який придбав це нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, виконавши умови договору та фактично прийнявши це майно, але позбавлений можливості реалізувати свої цивільні права, як власник нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, у звязку з чим вважає за необхідне постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2008 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу виготовлено 21 травня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_3