Справа № 803/850/15-а
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 803/850/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання - Шикун О.Є.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000002313 від 16.04.2015,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000002313 від 16.04.2015.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в період з 27.02.2015 по 09.03.2015 відповідно до наказу Ківерцівської ОДПІ №124 від 26.02.2015 була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності на спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, якою встановлено порушення пункту 293.8 статті 293 Податкового кодексу України та зобов'язано перейти на сплату інших податків та зборів.

За результатами перевірки було складено акт №253/17- від 16.03.2015, на підставі якого 16.04.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №000002313, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з фізичних осіб на суму 1726625,47 грн., з яких 1381300,38 грн. - за основним платежем та 345325,09 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що враховуючи ввезені (імпортовані) із території Польща товари (взуття, одяг, що використовувався з текстильних матеріалів (товари «секонд-хенд») на суму 10207669,19 грн., призначене для подальшої реалізації та не підтвердження їх нереалізованих залишків, можливо стверджувати про порушення правил нарахування та сплати податків, виходячи з того, що фактична загальна сума доходу ОСОБА_3 за 2014 рік становить 10207669,19 грн., а сума перевищення, з якої потрібно застосовувати ставку 15% становить 9208669,19 грн., відповідно сума єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 1381300,38 грн.

Позивач вважає такі висновки податкового органу безпідставними, оскільки згідно податкової декларації за 2014 рік № від 17.02.2015 загальна сума доходу за вказаний період становить 999000,00 грн. Разом з тим, при проведенні перевірки працівники Ківерцівської ОДПІ не вимагали від платника податків проведення інвентаризації залишків товарно-матеріальних цінностей з метою встановлення реальної кількості ввезеної продукції на залишках.

Крім того, зазначає, що в силу приписів пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VII, перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються у 2015 та 2016 роках виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В зв'язку з цим, вказує на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням норм законодавства, оскільки ОСОБА_3 підпадає під обмеження на проведення перевірок, встановлених Законом України №71 від 28.12.2014 року, а тому має бути визнано протиправним та скасовано.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях проти задоволення позовних вимог заперечила, оскільки під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 пункту 293.8 статті 293 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2015 №000002313, в результаті чого позивачу донараховано єдиного податку на суму 1381300,38 грн. та штрафні санкції на суму 345325,09 грн. та зобов'язано перейти на сплату інших податків та зборів30.01.2015 р. № .

Суду пояснила, що в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 позивач здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, був платником 2 групи та сплачував єдиний податок в сумі 3586,00 грн. Перевіркою встановлено, що відповідно до вантажно-митних декларацій закупівля товару здійснювалась на території Польщі, країна походження Великобританія. Всього було здійснено імпорту товарів (взуття, одяг, що використовувався з текстильних матеріалів (товари «секонд - хенд») на суму 10 207 669 грн. 17.02.2015 під час обстеження складу в селі Прилуцьке з метою встановлення залишків товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_3 був відсутній. Зі слів батька (ОСОБА_4) - товар перебуває в ємкостях, але в зв'язку з відсутністю ключів, неможливо було провести його обстеження та встановити обсяги його фактичної наявності.

Проведеним аналізом транспортування товарно-матеріальних цінностей (навантажувальних та розвантажувальних робіт) встановлено, що в перевіряючому періоді приватний підприємець здійснював транспортування ТМЦ за усною домовленістю з перевізниками, за перевезення товару розраховувався готівкою. Замовлення перевізників проводив через мережу «Інтернет». Податковою міліцією проводились заходи по ідентифікуванню та опитуванню водіїв, які безпосередньо здійснювали транспортування ТМЦ з метою встановлення фактичного маршруту перевезення з пункту завантаження до пункту розвантаження товару. Однак, ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили що будь-яких фінансово-господареьких операцій з ОСОБА_3 не здійснювали.

Згідно вантажно-митних декларацій вартість ввезеного товару складає 10207669,19 грн., за який ФОП ОСОБА_3 розрахувався з постачальником в повному обсязі готівкою.

В поданій до Ківерцівської ОДПІ податковій декларації платника єдиного податку за 2014 pік від 17.02.2015 року вхідний № ОСОБА_3 відобразив загальну суму доходу за вказаний період 999000,00 грн. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_3 в 2014 році псребував на обліку в Ківерцівській ОДПІ як платник єдиного податку другої групи, то згідно пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України обсяг доходу для вищевказаної категорії платників не повинен перевищувати 1 млн. грн.

Відповідно пункту 293.8 статті 293 ПК України платники єдиного податку другої та третьої групи, які перевищили в податковому періоді обсяг доходу, визначених для таких платників пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, до суми перевищення застосовують ставку 15 відсотків, а також зобов'язані у порядку, встановленому цією главою перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи ввезені (імпортовані) із території республіки Польща товари (взуття, одяг, що використовувався з текстильних матеріалів (товари «секонд - хенд») на суму 10207 669,19 грн., призначене для подальшої реалізації (50 ВМД) та не підтвердження їх нереалізованих залишків, можна стверджувати про порушення правил нарахування та сплати податків, виходячи з того, що фактична загальна сума доходу за 2014 рік ОСОБА_3 становить 10 207 669,19 грн., а сума перевищення з якої потрібно застосувати ставку 15 % становить 9 208 669,19 грн., відповідно сума єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету становить 1 381 300,38 грн.

З врахуванням наведеного, вказує, що перевірку проведено згідно з вимогами Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VII, а спірне податкове повідомлення-рішення виключно на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 05.11.1999 зареєстрований Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області як фізична особа - підприємець, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_3 (а.с.22)

Згідно свідоцтва платника єдиного податку №061158 від 10.12.2014 в період з 01.01.2014 ОСОБА_3 перебуває на спрощеній системі оподаткування, ставка єдиного податку 20%, 2 група, вид господарської діяльності - 47.79 роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах (а.с.24).

Згідно з пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Абзацом 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Як встановлено судом, позивач здійснював оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності за перевіряємий період на спрощеній системі оподаткування на другій групі платника єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається що в період з 27.02.2015 по 09.03.2015 відповідно до наказу Ківерцівської ОДПІ №124 від 26.02.2015 була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності на спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №253/17- від 16.03.2015 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності на спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014» яким встановлено порушення позивачем пункту 293.8 статті 293 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого донараховано єдиного податку на суму 1381300,38 грн. та зобов'язано перейти на сплату інших податків і зборів (а.с.6-11).

На підставі вказаного акту перевірки Ківерцівською ОДПІ 16.04.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №000002313, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: єдиний податок з фізичних осіб на суму 1726625,47 грн., з яких 1381300,38 грн. - за основним платежем та 345325,09 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с.14).

Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, згідно якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до пунктів 79.1, 79.2 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності на спрощеній системі оподаткування за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 проводилась відповідно до наказу в.о. начальника Ківерцівської ОДПІ №124 від 26.02.2015 (а.с.15), що відповідає вимогам статті 79 ПК України.

Відповідно до пункту 292.1 статті 292 ПК України, доходом платника єдиного податку є: для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 оприбутковано дохід в сумі 999000,00 грн. у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується копією податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 17.02.2015 (а.с.28-31).

Суд зазначає, що для перевірки дотримання позивачем гранично допустимого обсягу виручки у період перебування на спрощеній системі оподаткування, службові особи контролюючого органу на підставі первинних документів повинні були встановити факт реалізації товарів та обсяг отриманого платником доходу від такої реалізації.

Однак, суд звертає увагу, що в акті перевірки факту отримання доходу від реалізації товару в обсязі 10207669,19 грн. не встановлено, оскільки інвентаризація залишків товарно-метеріальних цінностей не проводилась.

Таким чином, факт отримання позивачем доходу в обсязі, що перевищує гранично допустимі межі для платника єдиного податку, відповідачем жодними документальними доказами не підтверджено.

Щодо твердження позивача про неправомірність проведення перевірки у зв'язку із забороною на проведення перевірок з 1 січня 2015 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

- з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

- з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З викладеного слідує, що обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються лише фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Фізичні особи-підприємці у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Як встановлено з наявної в матеріалах справи копії податкової декларації позивача за 2014 рік сума загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності за 2014 рік становить 999000,00 грн., тобто менше 20 мільйонів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Судом встановлено, що позивач будь-яких заяв щодо проведення перевірки не подавав. Також, матеріали справи не містять доказів того, що перевірку проведено згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Оскільки перевірка проводилась з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарської діяльності на спрощеній системі оподаткування на підставі службової записки начальника відділу оподаткування фізичних осіб ОСОБА_7 відповідно до наказу №124 від 26.02.2015, суд приходить висновку про відсутність підстав для проведення перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №000002313 від 16.04.2015.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з квитанції №17 від 05.05.2015, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4872,00 грн., що підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області №000002313 від 16.04.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 08 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський