Справа № 804/3034/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 р. Справа № 804/3034/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не з'явився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому також просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте його представник у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав, правом на подання заперечень на позов не скористався.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) (РНОКПП НОМЕР_1) перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області) як платник податків та інших обов'язкових платежів, зокрема податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати.
Згідно п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, відповідач як платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.203 Податкового кодексу України податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
На виконання вимог вищеозначеної норми закону відповідач подав до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області наступні декларації з податку на додану вартість:
- податкова декларація з податку на додану вартість від 18.03.2013р. №3533, в якій сума грошового зобов'язання складає 231,00грн. (а.с.152-153);
Таким чином відповідачем самостійно було задекларовано до сплати грошові зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 141172,00грн.
Пунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду (згідно п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 цього Кодексу - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового року), в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.
Судом встановлено, що на виконання наведених приписів закону ФОП ОСОБА_1 були подані до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області наступні декларації з податку на доходи фізичних осіб:
З огляду на вищенаведені приписи п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, податкові зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, самостійно визначені ФОП ОСОБА_1 у вищевказаних податкових деклараціях та уточнюючих розрахунках, є узгодженими з моменту їх подачі останнім, проте, в порушення приписів п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, відповідачем не було сплачено у повному обсязі суми цих задекларованих грошових зобов'язань, у зв'язку із чим у ФОП ОСОБА_1 виник податковий борг.
Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки на момент звернення позивача до суду податковий борг відповідача не погашений повністю і не списаний, тому нова податкова вимога відповідачу не надсилалася.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковим органам надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно п.п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктами 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення іншої частини позовних вимог, виходячи з наступного.
З розрахунку суми податкового боргу, заявленого до стягнення позивачем, вбачається, що до його складу було включено грошові зобов'язання, донараховані контролюючим органом за результатами проведених перевірок відповідача (а.с.233-234).
Дійсно, ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено ряд перевірок з питань своєчасності сплати самостійно задекларованих грошових зобов'язань та дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1
Так, 19.09.2013р. ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р, за результатами якої складено акт від 19.09.2013р. №519/173/НОМЕР_1, яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення відповідачем податкового законодавства, а саме порушення:
- абз.5, п.6, ст.128 Господарського кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.;
- п.п.176.2 ст.176, п.п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, з урахуванням п.п.164.1 ст.164, п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України, внаслідок чого податковим агентом (ФОП ОСОБА_1) не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у липні 2012р. у розмірі 9985,40грн.;
- п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, абз.1 п. 46.1, п. 49.1 та п. 49.2, п.п.49.18.2 п. 49.18 ст. 49, ст.51 гл.2 та п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 порушено термін подання податкового розрахунку сум доходу, нараховано (сплаченого) на користь платників податку, а також, сум утриманого з них податку за формою №1-ДФ (а.с.115-125).
При цьому суд зазначає, що позивачем не надано доказів направлення (вручення) відповідачу вищеозначеного акту перевірки.
На підставі акту перевірки від 19.09.2013р. №519/173/НОМЕР_1 контролюючим органом винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
Разом з тим, позивачем не було надано суду доказів направлення (вручення) відповідачеві вищеозначених податкових повідомлень-рішень, а також акту перевірки, на підставі якого вони винесені.
Відповідальність за означене порушення передбачена приписами п.126.1. ст.126 Податкового кодексу України, яким визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Водночас, позивачем не надано суду жодних доказів направлення (вручення) відповідачеві вищеозначених податкових повідомлень-рішень. Крім того, у розрахунку суми податкового боргу, наданого позивачем, останнім зазначено зовсім інші суми грошових зобов'язань, як такі, що нараховані за цими податковими повідомленнями-рішеннями.
Судом також встановлено, що 21.08.2013р. ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2013 року та липень 2013 року ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт №304/171/НОМЕР_1, яким встановлено неподання відповідачем декларацій з податку на додану вартість за червень 2013 року та липень 2013 року (а.с.108-109).
За неподання, несвоєчасне подання податкової звітності у строки, визначені законодавством, передбачена відповідальність платника податків відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України у вигляді накладення штрафу в розмірі 170 грн., за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Такі самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
Однак, ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області не надано суду доказів направлення (вручення) ФОП ОСОБА_1 вищевказаного податкового повідомлення-рішення.
Проте, доказів направлення (вручення) ФОП ОСОБА_1 вищевказаного податкового повідомлення-рішення позивачем не надано.
13.04.2012р. ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26 травня 2010 року по 31 грудня 2011 року, за результатами якої складено акт №5/395/173/НОМЕР_1 (а.с.11-20).
Згідно вказаного акту перевірки було встановлено наступні порушення відповідачем приписів податкового законодавства:
- абз.5, п.6, ст.128 Господарського кодексу України в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2009р. по 31.12.2010р.;
- п.п.177.5.1 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано штрафу на загальну суму 63,00грн.;
- п.п.«б» п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого відповідачем занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у загальному розмірі 428723,00грн.;
- п.п.54.3.1 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України через неподання звіту за формою №1-ДФ за 2011 рік;
- ст.9 Постанови №303 та ст.7 Інструкції №162/379 через неподання до ДПІ податкового розрахунку збору за забруднення навколишнього природного середовища за 3-4 квартали 2010 року;
- п.2.1, п.п.6.2, абз.3 п.п.7.2 Інструкції №162/379, у зв'язку із неперерахуванням збору за забруднення навколишнього природного середовища за період 3-4 квартали 2010 року на загальну суму 5680,47грн.
При цьому слід зазначити, що в цьому акті перевірки міститься зауваження ФОП ОСОБА_1 відносно того, що з результатами перевірки він незгоден та буде оскаржувати його до суду.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів направлення (вручення) ФОП ОСОБА_1 вищевказаного податкового повідомлення-рішення.
Однак, позивачем взагалі не було надано суду ні акту, на підставі якого були винесені ці податкові повідомлення-рішення, ні самі податкові повідомлення-рішення, ні докази їх направлення (вручення) відповідачеві. Також в позові не було зазначено, що грошові зобов'язання, визначені на підставі цих податкових повідомлень-рішень входять до складу податкового боргу.
Водночас, пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Отже, приписи Податкового кодексу України пов'язують виникнення обов'язку платника податків щодо сплати грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях, із датою отримання платником цих податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, відсутність доказів направлення (вручення) відповідачеві вищевказаних податкових повідомлень-рішень унеможливлює визнання донарахованих ними грошових зобов'язань узгодженими та стягнення їх з ФОП ОСОБА_1, тим більше, що з деякими з них останній взагалі не погоджувався, про що зазначав в акті перевірки.
За наведених обставин, суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача грошових зобов'язань, визначених згідно вищеозначених податкових повідомлень-рішень.
Також суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача сум донарахованої пені, оскільки позивачем не надано її розрахунку, а у позові і в розрахунку податкового боргу зазначено різні суми пені, які входять до складу податкового боргу. Крім того, ні з позову, ні з розрахунку не вбачається на які саме грошові зобов'язання була нарахована пеня: на самостійно задекларовані, чи на донараховані контролюючим органом згідно вищеозначених податкових повідомлень-рішень. Означене унеможливлю вирішення питання щодо правомірності нарахування такої пені.
При цьому ухвалою суду у позивача було витребувано відповідні розрахунки та докази направлення (вручення) податкових повідомлень-рішень, однак, такі розрахунки та докази надані не були.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в :
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова