Справа № 13391/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2010 р. Справа № 2а-282/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2010 року, ухвалену в адміністративній справі №2а-282/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області про зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області просить скасувати постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2010 року, якою позовні вимоги задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача, зобовязано відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію, з підвищенням її відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У скарзі апелянт посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Позивачем пропущено річний строк звернення з позовом до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні (а.с. 4).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»було зупинено на 2006 рік згідно з п. 17 т. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»п. 17 ст. 77 був виключений, встановлено поетапне запровадження пільг дітям війни, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за результатами виконання бюджету у першому півріччі у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Водночас такий порядок у 2006 році не було визначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу підвищення до пенсії за 2006 рік.

Пунктом 11 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19.12.2006р. №489-V зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007р. визнана такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), та втратила чинність з 09.07.2007р. ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якою зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік.

Таким чином, з 09.07.2007р. відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак, цього не зробив, тому суд першої інстанції обґрунтовано зобовязав відповідача перерахувати та виплатити підвищення до пенсії за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007р. N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів»».

Частиною четвертою ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До набрання законної сили рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.01.2008р. по 21.05.2008р. відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

Таким чином, відповідача у справі обґрунтовано зобовязано районним судом провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачу згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем річного строку звернення з позовом до суду як на підставу скасування судового рішення не може бути прийнято до уваги апеляційним судом з огляду на те, що під час розгляду справи судом І інстанції відповідач не просив відмовити у позові з цих підстав.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення на підставі ч. 1 ст. 263 КАС України. Крім того, обовязок нарахування та виплати пенсії згідно з законом є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

За таких обставин постанова відповідає вимогам закону, і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя : І.Ю. Добродняк