Справа № 9219/10
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2010 р. справа № 2а-552/09/0811

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області

на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу «Дитині війни», -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року позивачка звернулася до суду першої інстанції з позовом до управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, в якому просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати у повному обсязі надбавки до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії, згідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за періоди: 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року (а.с.3-7). Відповідно до заяви, позивачка просила розглянути справу за її відсутності, свої вимоги щодо виплат підтримала у повному обсязі(а.с.15).

Відповідач проти позову заперечував. Зокрема, зазначив, що позивачка вже зверталася до суду першої інстанції з адміністративним позовом про зобовязання здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни»за період з 01.01.2006 року по 31 грудня 2008 року. За результатами розгляду даного позову, 27 лютого 2009 року судом першої інстанції було прийнято постанову про зобовязання відповідача здійснити певні дії з 09 липня 2007 року. Вказану постанову було оскаржено в апеляційному порядку, проте рішення суду відповідачем отримано не було станом на 13 жовтня 2009 року (а.с.16).

Ухвалою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду та про оскарження бездіяльності УПФУ і здійснення перерахунку та виплати недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни»за період з 09липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком було залишено без розгляду (а.с.19-20).

Вказана ухвала суду сторонами не оскаржувалась.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті за період з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року суми пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до приписів ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період з січня 2009 року по 31 серпня 2009 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року до 31.08.2009 року суму пенсії підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до приписів ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період з січня 2009 року по 31 серпня 2009 року, з відрахуванням отриманих сум підвищення у період з 01.01.2009 року по 31.08.2009 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог повністю. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилались на неможливість застосування до даних правовідносин положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наполягали на застосуванні положень ч.1 ст.100 КАС України.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала. Постанову суду не оскаржувала.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії АА №605230 з відповідною відміткою в ньому (а.с.9).

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дітям війни підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, здійснено не було.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2009 року, постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області було частково скасовано та прийнято нову постанову. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, згідно ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,та з урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(а.с.37-38).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивачки права на перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни за 2009 рік. Адже, відповідно до вимог ст. 54 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік від 26.12.2008 встановлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, визначається у розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Тобто, цей розмір складає 498 грн.

Відповідач у 2009 році не нараховував та не виплачував позивачці підвищення до пенсії, як дитині війни у розмірах, що передбачені ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а тому дії відповідача за вказаний період також були протиправними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 01 січня 2009 року, з урахуванням при цьому положень ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на неправомірне незастосування судом першої інстанції положень ч.1 ст.100 КАС України, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки позивачкою не було пропущено строк звернення до суду за захистом своїх прав за 2009 рік. До суду позивачка звернулася з адміністративним позовом 05 жовтня 2009 року тобто в межах річного строку, встановленого ст.99 КАС України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як «діти війни»не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій «дітей війни»здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: Д.В.Чепурнов

ОСОБА_2