Справа № 826/4065/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2015 року № 826/4065/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області
провизнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП №43888117 від 29.01.2015, про відкриття виконавчого провадження ВП №46316011 від 02.02.2015 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46316011 від 02.02.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП №43888117 від 29.01.2015, про відкриття виконавчого провадження ВП №46316011 від 02.02.2015 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46316011 від 02.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки виконавчий документ в рамках виконавчого провадження №43888117 було повернуто стягувачу, примусове стягнення в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" не відбувалося, а отже у державного виконавця були відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд заслухавши пояснення представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

30.04.2015 відповідачем через канцелярію суду було подано копії матеріалів виконавчих проваджень №43888117 та №46316011.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову ВП № 43888117 про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3412 виданого 16.05.2014 виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна про: "звернення стягнення на земельну ділянку, загальною площею - 0,1612 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Лебедівка, Лебедівська сільська рада, яка є власністю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Ідн: НОМЕР_1). Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ "КБ" "Надра" згідно Кредитного договору станом на 28.03.2014 складає: 290 743 (двісті дев`яносто тисяч сімсот сорок три) долари США 46 центи, еквівалент в гривні 3 154 624 (три мільйони сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот двадцять чотири) гривні 64 копійки (курс 1 долар США = 10,8502 грн)." та постанову ВП № 43888117 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на земельну ділянку, загальною площею - 0,1612 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Лебедівка, Лебедівська сільська рада, що належить боржнику.

09.07.2014 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області в рамках виконавчого провадження ВП № 43888117 винесено вимогу державного виконавця № 5402 від 09.07.2014.

29.01.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову ВП № 43888117, якою постановлено Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції перевірити інформацію щодо належності боржнику земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 площею 0,1612, що розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Лебедівка, за результатами перевірки скласти акт.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанови ВП № 43888117 від 29.01.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору, якою стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 315462,46 грн. та про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою на підставі пункту 6 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повернуто стягувачу та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окреме виконавче провадження.

02.02.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанови ВП № 46316011 про відкриття виконавчого провадження, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № 43833117 виданої 29.01.2015 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення в розмірі 315462,46 грн.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 25 зазначеного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у випадку невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений державним виконавцем строк, який не має перевищувати семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Таким чином, виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його добровільного виконання.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05.02.2013 у справі № К/9991/39768/12 та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013 у справі № 826/1923/13-а.

Постановою Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 3-217гс14 встановлено наступне: "Сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, сам по собi не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збiр стягується на пiдставi постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рiшення добровiльно не виконано, а державним виконавцем вчинено дiї, спрямованi на примусове виконання, якi в цьому випадку не вчинялися.".

Частиною першою статті 2442 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до копії матеріалів виконавчого провадження № 463888117, наявної в матеріалах справи, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 463888117, якою було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3412 виданого 16.05.2014 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною, позивачу було встановлено семиденний строк з моменту винесення постанови для добровільного виконання рішення суду.

Факт того, що рішення за яким було відкрито виконавче провадження № 463888117 станом на 29.01.2015 позивачем виконано не було сторонами не заперечується.

Також в матеріалах виконавчого провадження ВП № 463888117 наявна постанова по арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2015, якою було накладено арешт на майно позивача, вимога державного виконавця № 5402 від 09.07.2014, лист № 1591 від 18.07.2014 Управління Держземагентства у Вишгородському районі Київської області, яким було надано відповідь на запит відповідача № 5402 від 09.07.2014, яким підтверджується факт вчинення державним виконавцем дiй, спрямованих на примусове виконання рішення.

З огляду викладене, а також враховуючи те, що позивачем рішення за яким було відкрито виконавче провадження №463888117 у встановлений державним виконавцем строк виконано не було, а також, те, що державним виконавцем в рамках зазначеного виконавчого провадження було вчинено дії спрямовані на примусове виконання рішення за яким відкрито виконавче провадження, суд дійшов висновку про наявність у відповідача правових підстав для стягнення з позивача виконавчого збору та винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого бору ВП № 463888117 від 29.01.2015.

Відповідно до частини сьомої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено виключні підстави, за наявності яких державний виконавець відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Частиною першою статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві № 43888117 від 29.01.2015 була прийнята на підставі пункту 6 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", водночас зазначена правова норма не є підставою для відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №46316011 від 02.02.2015.

Частинами першою та другою статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з частиною третьою зазначеної статті постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Черток О.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №46316011 від 02.02.2015.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Черток О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46316011 від 02.02.2015.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов