Справа № 826/4221/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 червня 2015 року № 826/4221/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

03 квітня 2015 року позивач подав до суду заяву про зміну позовних.

Згідно із частиною першою статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Відповідно до частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Суд звертає увагу позивача, що подана заява не відповідає вимогам частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не додано копію заяви із зміненими позовними вимогами для вручення відповідачу.

У зв'язку з чим, дана заява не була прийнята судом та на вирішення суду залишилися первісні позовні вимоги, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві в частині ненадання письмової відповіді по суті запиту від 12.11.2014;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві надати відповідь по суті запиту ОСОБА_1 від 12.11.2014.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушено його законні права, оскільки всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» не розглянуто запит від 12.11.2014 та не надано письмову відповідь про результати його розгляду.

У судовому засіданні 02.04.2015 позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи, своєї позиції щодо позовних вимог суду не надав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, заслухавши у судовому засіданні позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2014 року ОСОБА_1 направив до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві засобами поштового зв'язку запит про примусове виконання виконавчого листа, який 20 листопада 2014 року був отриманий відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 8.

Проте, враховуючи, що відповідь Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві на вказаний запит позивача не надійшла, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Водночас, у судовому засіданні 02.04.2015 позивач надав суду копію письмової відповіді Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві на його запит разом з копією конверту.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюється Законом України «Про звернення громадян». Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В той же час, Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію.

Частинами 1-3 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Як було встановлено, ОСОБА_1 направив до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві засобами поштового зв'язку запит про примусове виконання виконавчого листа, який 20 листопада 2014 року був отриманий відповідачем.

За результатами розгляду запиту позивача, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві надав відповідь листом № 153227, яка отримана позивачем, що підтверджується її наданням до позовної заяви та не заперечується позивачем.

Судом було встановлено, що вищевказана відповідь на запит позивача була направлена засобами поштового зв'язку лише 12.03.2015 (копія конверту з поштовим відбитком міститься в матеріалах справи).

Отже, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві розглянув запит позивача та надав відповідь, хоч і з порушенням встановленого законодавством строку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач розглянув запит позивача та надав відповідь, а, відтак, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання письмової відповіді по суті запиту та зобов'язання надати відповідь.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов