Справа № 823/1019/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року справа № 823/1019/15

17 год. 50 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Педані О.В.,

за участю: представника позивача Кобзаря А.М. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом комунального підприємства «ВОДГЕО» до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області про скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося комунальне підприємство «ВОДГЕО» (далі - позивач) з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить :

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 № 42232274 в сумі 596233 грн 59 коп.;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2015 відносно виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 № 42232274 в сумі 596233 грн 59 коп.;

- зобов'язати зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.2014;

- зобов'язати зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 07.04.2014;

- зобов'язати зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 12.09.2014;

- зобов'язати зняти арешт накладений постановою про арешт коштів, що знаходяться в касі боржника від 29.10.2014;

- зобов'язати зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 04.12.2014.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 закрито провадження по даній адміністративній справі за позовом комунального підприємства «ВОДГЕО» до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області про визнання дій незаконними в частині позовних вимог щодо:

- зобов'язання зняти арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.02.2014;

- зобов'язання зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 07.04.2014;

- зобов'язання зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 12.09.2014;

- зобов'язання зняти арешт накладений постановою про арешт коштів, що знаходяться в касі боржника від 29.10.2014;

- зобов'язання зняти арешт накладений постановою про арешт коштів боржника від 04.12.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області від 19.02.2014 відкрито виконавче провадження № 42232274 та надано позивачу семиденний строк на самостійне виконання рішення господарського суду Черкаської області. Дану постанову позивач отримав 18.03.2014.

У зв'язку з тим, що позивач в самостійному порядку не виконав дане рішення відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 № 42232274. Позивач вважає, що строк на самостійне виконання рішення суду закінчується 25.03.2014, а отже постанова про стягнення з боржника виконавчого збору винесена передчасно, а саме до початку строку наданого позивачу на самостійне виконання, що відповідно є порушенням норм чинного законодавства, а від так дана обставина тягне за собою скасування даної постанови та постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2015 так як вона винесена на підставі вищезазначеної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених вище та додаткових поясненнях по справі.

В письмових запереченнях та в судовому засіданні 29.05.2015 представник відповідача проти позову заперечувала, наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 за № 42232274 та про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2015 відносно виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 за № 42232274, із врахуванням виправлень внесених постановою відповідача від 25.05.2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебувало виконавче провадження № 42232274 від 19.02.2015 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1693/13 від 11.02.2014 про стягнення з КП «ВОДГЕО» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Смілянського міського району електричних мереж заборгованості за спожиту електричну енергію на підставі договору № 901 про постачання електричної енергії від 01.09.2012 та судового збору, загалом на суму 5962335 грн 93 коп. Згідно даної постанови боржнику надано можливість самостійно виконати рішення господарського суду Черкаської області № 925/1693/13 від 11.02.2014 у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем у встановлений законом строк в самостійному порядку вказане рішення не виконано, а тому за вимогами статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено 03.03.2014 постанову № 42232274 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 596233 грн. 59 коп.

В подальшому, ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.04.2015 у справі № 925/1693/13, яка набрала законної сили з моменту проголошення, визнано вказаний наказ таким, що не підлягає виконанню повністю.

В зв'язку з чим, 14.04.2015 виконавче провадження з виконання наказу № 925/193/13 виданого господарським судом Черкаської області закінчено, про що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 № 42232274.

Проте, оскільки постанова від 03.03.2015 № 42232274 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 596233 грн. 59 коп. не виконана 14.04.2015 головним державним виконавцем винесена постанова № 32298770 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 3968333 від 03.03.2014.

Позивач вважає, що постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області:

- від 03.03.2014 № 42232274 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 596233 грн 59 коп.

- від 14.04.2015 № 32298770 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 42232274 від 03.03.2014 щодо стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 596233 грн 59 коп. є протиправними та незаконними, а тому просить суд її скасувати.

Вирішуючи даний спір стосовно заявленої вимоги, щодо визнання протиправною та незаконною постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 03.03.2014 № 42232274 про стягнення з боржника виконавчого збору в сум 596233 грн 59 коп. та її скасування суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України від 28.06.1996 року № 254к/-96-ВР (далі за текстом - Конституція України) правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі за текстом - Закон № 606-XIV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону № 606-XIV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 28 Закону № 606-XIV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Як вбачається з вищевикладеного, при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 ВП № 42232274, позивачем самостійно не виконане рішення суду у семиденний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому при винесенні спірної постанови, відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Закону № 606-XIV, а отже вказана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є законною та не підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої вимоги, щодо визнання протиправною та незаконною постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 14.04.2015 № 32298770 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 42232274 від 03.03.2014 щодо стягнення з позивача виконавчого збору в сум 596233 грн 59 коп. суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи керуючись пунктом 4 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 № 42232274.

Відповідно до частин 2, 3 статті 83 Закону № 606-XIV начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Черкаській області Іщенко М.В. в порядку статті 83 Закону № 606-XIV перевірено матеріали виконавчого провадження № 42232274.

В ході перевірки встановлено, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 державним виконавцем допущено помилку, а саме у ЄДРВП вказано № 32298770 замість ЄДРВП № 42232274 та в резолютивній частині не вказано, що постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділити в окреме провадження.

За результатами перевірки складено постанову від 25.05.2015, згідно якої виправлено допущені помилки, а саме: в постанові про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2015 ЄДРВП № 32298770 замінено на ЄДРВП № 42232274 та резолютивна частина даної постанови доповнена пунктом 4, в якому зазначено: «Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору виділити в окреме провадження».

Згідно з частиною 5 статті 28 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 Інструкцію з організації примусового виконання рішень (надалі за текстом - Інструкція).

Згідно підпункту 3.7.4 пункту 3.7 частини 3 Інструкції у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Враховуючи викладене та проаналізувавши норми Закону № 606-XIV та Інструкції суд зауважує, що виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження та відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору можливе лише у двох випадках: завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV, за умови, що у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження.

А від так, вчинення відповідних процесуальних дій у випадку закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV даним законом не передбачено, а тому постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме провадження не виділяється.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2015 № 32298770 з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору винесена з порушенням норм Закону № 606-XIV є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, з метою повного захисту прав, свобод інтересів позивача, а також з підстав визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2015 № 32298770 суд дійшов висновку, що п. 4 резолютивної частини постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. від 14.04.2015 року ВП № 42232274 про виведення в окреме виконавче провадження для подальшого виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 року ВП № 42232274 в сумі 596233 грн. 59 коп. є протиправним та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та поданих матеріалів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 4 резолютивної частини постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. від 14.04.2015 року ВП № 42232274 про виведення в окреме виконавче провадження для подальшого виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 року ВП № 42232274 в сумі 596233 грн 59 коп.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яжука С.С. від 14.04.2015 року ВП № 32298770 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 03.03.2014 року ВП № 42232274 в сумі 596233 грн 59 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь комунального підприємства «ВОДГЕО» судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. відповідно до платіжних доручень № 354 від 22.04.2015 року та № 426 від 06.05.2015 року .

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст рішення складено у повному обсязі 08.06.2015