Справа № 817/841/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/841/15

03 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. зпри секретарі судового засідання Таргоній А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - не з'явився ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Віддіул державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції
про визнання протиправною та скасування постанови,
в с т а н о в и в :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 12.03.2015 року ВП №46589662 на суму 170,00 грн.

В основу прийняття оспорюваної постанови покладено акт державного виконавця від 11.03.2015 року, яким встановлено, що боржниками виконавчий лист в термін для самостійного виконання не виконано, приміщення за адресою: АДРЕСА_1, Острозького району Рівненської області не звільнено. Тому державним виконавцем на підставі ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від про накладення штрафу в розмірі 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оспорювана постанова державного виконавця є незаконною, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» постанова про накладення штрафу виноситься лише у разі невиконання рішення суду без поважної причини. Враховуючи те, що у позивача були поважні причини для невиконання рішення суду в добровільному порядку, то застосування до позивача штрафу є незаконним. Окрім того, позивач вказує, що державним виконавцем в оспорюваній постанові не зазначається які саме приміщення не звільнені та ким не звільнені. При цьому зазначає, що постановою накладено штраф в розмірі 170,00 грн. на всіх боржників, і не вказано розмір відповідальності кожного окремо, що унеможливлює виконання даної постанови. З цих підстав просить суд адміністративний позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення проти адміністративного позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнає, та зазначає, що 12.05.2015 відділом державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч.4 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 року скасовано рішення апеляційного суду Рівненської області від 13.01.2015, на підставі якого видано виконавчий лист. З таких підстав відповідач вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2014 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в здійсненні права власності нерухомим майном.

Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 13.01.2015 року рішення Острозького районного суду скасовано, позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звільнити належну ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 Острозького району Рівненської області, а саме приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4 з житлового будинку та господарські приміщення - Г літню кухню, г сарай, Б сарай, Д сарай, д сарай, В вбиральня протягом одного місяця з дня вступу рішення суду в законну силу.

На виконання даного рішення суду Острозьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист №567/705/14-ц від 29.01.2015, який було пред'явлено до Відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції та відкрито виконавче провадження №46589662, надано строк для добровільного виконання рішення суду.

12.03.2015 року у зв'язку з відсутністю самостійного виконання боржниками виконавчого листа №567/705/14-ц від 29.01.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції винесено постанову ВП №46589662 про накладення на ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 штрафу в розмірі 170,00 грн.

Не погоджуючись з оспорюваною постановою про накладення штрафу позивач оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Згідно з до ч.1 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до ч.1,2 ст.75 Закону України „Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Аналогічні норми закону містить п. 13.4.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року №489/20802 згідно якої, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та встановлює новий строк виконання. У постанові про накладення на боржника штрафу державний виконавець зазначає норму Закону, якою передбачена відповідальність боржника, зміст вчинених боржником дій, суму штрафу. Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення направляється боржнику.

З матеріалів справи слідує, що державний виконавець при прийнятті 12.03.2015 року постанови про накладення штрафу на боржників ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 штраф в розмірі 170,00 грн. не з'ясовував причин невиконання виконавчого документа та не пересвідчився в тому, чи отримали боржники відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження №46589662, якою встановлено строк самостійного виконання виконавчого документа, а взяв до уваги акт від 11.03.2015 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції щодо невиконання боржниками виконавчого документа.

При цьому, даний акт не було долучено до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 13.05.2015 року, будь-яких доказів, які б могли свідчити про з'ясування державним виконавцем причин невиконання рішення суду в наданий державним виконавцем строк, суду теж не надано.

Разом з тим, як свідчать обставини справи, 08.04.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ було скасовано рішення Апеляційного суду Рівненської області від 13.01.2015 року, на підставі якого видано виконавчий лист.

У зв'язку з наведеним, відділом державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції 12.05.2015 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №46589662 на підставі п.4 ч.1 ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності відділом державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції правомірності прийняття ним оспорюваної постанови ВП №46589662 про накладення штрафу від 12.03.2015.

Згідно з п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про накладення штрафу від 12.03.2015 ВП №46589662 за виконавчим листом № 567/705/14-ц від 29.01.2015 року підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції не з'ясовані причини, в зв'язку з якими боржниками не виконано рішення суду в добровільному порядку, зокрема, не встановлено, чи боржник має об'єктивну можливість виконати рішення суду та без поважних причин не виконує рішення, що є необхідною умовою для висновку про наявність підстав для накладання штрафу відповідно до ст.89 Закону України "Про виконавче провадження". Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували дані обставини відповідачем не надано. При цьому, суд враховує, що обов'язок доказування правомірності свого рішення у даній справі покладено на відділ державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції.

Суд вважає за доцільне зазначити, що ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця у разі закінчення виконавчого провадження скасовувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, в тому числі, на думку суду і скасовувати постанову про накладення штрафу.

Проте, всупереч вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем вимог даної норми Закону не виконано, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 187,20 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 187,70 грн. підлягають присудженню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу від 12.03.2015 року ВП №46589662 на суму 170,00 грн.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 187 (сто вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 08 червня 2015 року.