Справа № 43060/09
Суддя: Руденко М.А.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2010 р.справа № 2а-218/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Руденко М.А.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу інспектора ДПС відділення ДАІ для ОАТ м. Нікополя та Нікопольського району сержанта міліції ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2009 року у справі № 2а-218/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, старшого сержанта міліції ІДПС ВДАІ для обслуговування адміністративних територій м. Нікополя та Нікопольського району про визнання незаконною та скасування постанови серії АЕ 3 081942 від 18.03.2009 року, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила винести рішення, котрим постанову від 18.03.2009 року серії АЕ № 081942 про накладення на неї адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП в розмірі 300 грн. визнати незаконною та скасувати, провадження по адміністративній справі закрити у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказала на те, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності було розглянуто на її відсутності, на момент скоєння правопорушення вона особисто машиною не керувала, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності отримала через 28 днів після її винесення.

Постановою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Постанова суду мотивована тим, що факт фіксації порушення проводився приладом, який не працює в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушення у відношенні позивачки складений не був.

Не погодившись з постановою суду відповідач звернувся подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що фіксація перевищення швидкості автомобілем позивача проводилась приладом, що має свідоцтво про визнання та проходив перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою сержанта міліції ОСОБА_1 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Згідно вказаної постанови, позивачка, керуючи транспортним засобом, рухалась в населеному пункті по вул. Херсонська в м. Нікополь зі швидкістю 97 км/год., перевищивши швидкість руху в населеному пункті на 37 км на годину, чим допустив порушення пункту 12.4 ПДР України. Даною постановою ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 300,00 грн. Вказане порушення виявлено за допомогою приладу «Візир»серійний номер 0711194.

Відповідно до копії фотокартки (а.с.7) 18.03.2009 року о 14.35 год. вищевказаним приладом зафіксована швидкість руху автомобіля з номерним знаком АЕ6757АН 97 км/год.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено заборону водієві перевищення швидкості у населених пунктах більше 60 км/год.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 14.04.97 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п.2, п.4).

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів (ст.27 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об"єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ст. 258 КУпАП посадові особи органів Державної автомобільної інспекції мають право застосовувати без протокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядати справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Власники (співвласники) транспортних засобів відповідно до ст.14-1 КУпАП притягаються до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису.

Приймаючи до уваги положення ст.10 Закону України "Про міліцію", Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України при виявленні правопорушення працівник ДАІ має втрутитись та запобігти правопорушенню. Втручання при правопорушеннях полягає в обовязковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосування до порушників установлених заходів впливу (п.12.11 Інструкції).

Згідно ст.258 КУпАП у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до відповідальності і протягом трьох днів з дня винесення має бути надіслана цій особі. Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про те, що доказів на підтвердження проведення фіксації вимірювальним приладом Візир»саме в автоматичному режимі відповідач не надав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 72 КАС України обов'язок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, не встановлено хто саме керував транспортним засобом, твердження позивача не спростовані, відтак постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст.200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу інспектора ДПС відділення ДАІ для ОАТ м. Нікополя та Нікопольського району сержанта міліції ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2009 року у справі № 2а-218/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, старшого сержанта міліції ІДПС ВДАІ для обслуговування адміністративних територій м. Нікополя та Нікопольського району про визнання незаконною та скасування постанови серії АЕ 3 081942 від 18.03.2009 року, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст постанови виготовлено 19.04.2010р.

Головуючий: Руденко М.А.

Судді: Уханенко С.А.

ОСОБА_3