Справа № 3822/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2010 р. Справа № 2а-1667/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Католікяна М.О. (доповідач),

суддів Божко Л.А. Панченко О.М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області на постанову Василівського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

09.11.2009р. позивач звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області про визнання незаконною бездіяльності відповідача, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по день звернення з позовом до суду з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми, зобовязання відповідача в подальшому виплачувати пенсію в належному розмірі. Просила поновити строк звернення з позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2007 році відповідач не нараховував підвищення до пенсії як дитині війни, а з травня 2008 року виплачував підвищення у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що у 2006-2007 роках був відсутній механізм розрахунку підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Позивачем пропущений річний строк звернення з позовом до суду.

Постановою Василівського районного суду Запорізької області від 23.11.2009 р. позовні вимоги задоволені частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу надбавки до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 р. до 23.11.2008р., зобовязано відповідача донарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 22.05.2008 р. до 23.11.2009 р. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вищезазначену постанову суду в частині задоволених позовних вимог.

У скарзі апелянт посилається на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Підвищення до пенсії позивачу виплачувалось у відповідності до Законів України Про Державний бюджет України на відповідний рік та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в оскарженій частині, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус дитини війни, що підтверджується відміткою у посвідченні (а.с. 7).

В силу ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пп. 2 п. 41 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладений в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Частиною четвертою ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки з 01.01.2008р. прожитковий мінімум для непрацездатних осіб складав 470 грн., то відповідач з січня 2008 року правильно виплачував надбавку позивачу в розмірі 47 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05. 2008 р. положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було визнано неконституційними.

Після 22.05.2008 р. відповідач продовжував виплачувати підвищення до пенсії позивачу в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, тому суд обґрунтовано зобовязав відповідача здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії позивачу з 09.11.2008 р. по 31.12.2008 р. у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

При цьому, ураховуючи пріоритет закону над підзаконним нормативно-правовим актом, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, якою встановлені менші розміри підвищення до пенсії дітям війни, ніж передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

До набрання законної сили рішення Конституційного Суду України 22.05.2008 року підстави для перерахунку підвищення до пенсії позивачу як дитині війни за період з 01.01.2008 р. по 21.05.2008 р. відсутні, оскільки зазначене рішення не має зворотної дії.

З позовом про перерахунок підвищення до пенсії за 2008 рік позивач звернулась у листопаді 2009 року з пропуском річного строку, встановленого ст. 99 КАС України. Відповідач просив відмовити у позові саме з цих підстав, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги за 2008 рік у межах річного строку звернення з позовом до суду.

Зміст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу з 01.01.2009 р. до 23.11.2009 р.

Доводи відповідача про відсутність коштів і порядку розрахунку підвищення до пенсії не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення з огляду на можливість відповідача звернутися за встановленням порядку виконання судового рішення на підставі ч. 1 ст. 263 КАС України. Крім того, обовязок нарахування та виплати пенсії згідно з законом є компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобовязання відповідача провести відповідний перерахунок надбавки до пенсії позивачу згідно вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично отриманих сум підвищення у межах річного строку звернення з позовом до суду, однак припустився помилки в резолютивній частині постанови щодо періоду, за який необхідно задовольнити позовні вимоги.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину постанови, виклавши її другий та третій абзаци в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 2 ст. 198, п. 1 ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області частково задовольнити.

Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 23 листопада 2009 року змінити, виклавши другий та третій абзаци резолютивної частини в наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області щодо нездійснення перерахунку та невиплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у період з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 23 листопада 2009 року .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у період з 09 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року до 23 листопада 2009 року з урахуванням фактично отриманих сум підвищення за цей період».

У решті постанову в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: М.О. Католікян

Суддя: Л. А. Божко

Суддя : О.М. Панченко