Справа № 14944/10
Суддя: Католікян М.О.
Дата ухвалення: 2010-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2010 р. справа № 2а-3365/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Католікяна М.О.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю ,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Бердянську Запорізької області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання вчинити дії,

у с т а н о в и л а:

09 жовтня 2009 року позивач звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську Запорізької області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання вчинити дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона, маючи статус дитини війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на отримання державної соціальної підтримки у підвищеному розмірі. Відповідно до п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була зупинена. Ураховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. положення

п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»були визнані такими, що не відповідають Конституції України і з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення втратили чинність, вона звернулася до відповідача з метою перерахування та виплати передбачених законом щомісячних доплат. Позивач вважає, що відповідач протиправно не виконав дії, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зазначені обставини явилися причиною звернення позивача до суду з позовом про поновлення строку звернення до суду, зобовязання відповідача нарахувати їй щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 2008 роки в сумі 3 956,70 грн. (а.с.а.с. 2, 3).

24 листопада 2009 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено постанову, якою позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області у здійсненні перерахунку і виплати позивачу надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з жовтня по грудень 2008 року, зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з жовтня по грудень 2008 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.а.с. 20, 21).

04 грудня 2009 року Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області, не погодившись з ухваленою постановою, звернулося до суду з апеляційною скаргою. У скарзі апелянт послався на те, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни»розмір мінімальної пенсії за віком не визначений. Розмір мінімальної пенсії за віком, визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», застосовується для розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Коштів для виплати підвищень до пенсії Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»не передбачено. Вказані обставини явилися причиною звернення Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області до суду з апеляційною скаргою, якою воно просило постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області скасувати та відмовити позивачу у позові (а.с.а.с. 25, 26).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, але може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 105, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 106, ч. 2 ст. 107 КАС України адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка, зокрема, має містити зазначення імені (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. На підставі поданої заяви суддя відкриває провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що особа, яка звернулася з адміністративним позовом, висунула вимоги не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача допустити заміну відповідача належним відповідачем.

У відповідності з ч. 1 ст. 137 КАС України позивач може змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

З аналізу приведених норм вбачається, що позовна заява, яка є підставою для відкриття провадження у справі, як і заява про зміну позовних вимог, викладаються позивачем виключно у письмовій формі і підписуються ним.

Процесуальний закон також передбачає, що в разі, якщо під час розгляду справи у позивача виникає необхідність висунути вимогу до іншої особи, то це також здійснюється шляхом подання письмової заяви.

Матеріали справи однозначно свідчать про те, що позивач звернулася до суду з позовом про зобовязання вчинити певні дії Управління Пенсійного фонду України у

м. Бердянську Запорізької області. Письмових заяв про зміну позовних вимог, заміну відповідача у справі протягом розгляду справи подано не було.

Водночас з матеріалів справ вбачається, що вона з незрозумілих причин розглянута відносно зовсім іншої особи (Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області), до якої вимог не висувалося і яка ухвалою суду до участі у справі не залучалася.

За змістом ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що позивач не просила у спосіб, визначений процесуальним законом, захистити її права, порушені Управлінням Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області, тому розгляд справи та ухвалення рішення щодо особи, яка не є відповідачем у справі, суперечить положенням

ст. 11КАС України.

В силу ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що бездіяльність у формі ненарахування та несплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була допущена не Управлінням Пенсійного фонду України у м. Бердянську, яке є відповідачем у справі, а особою, щодо якої позовні вимоги не висувалися і яка не була залучена відповідачем, що є безумовною підставою для залишення заявлених у справі позовних вимог без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з п. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів, судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено такі порушення процесуального закону, які потягли за собою ухвалення неправильного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 195 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бердянському районі Запорізької області задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2009 року, ухвалену в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у місті Бердянську Запорізької області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання вчинити дії, скасувати.

ОСОБА_1 у позові до Управління Пенсійного фонду України у місті Бердянську Запорізької області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя М.О. Католікян

Суддя Н.А. Бишевська

Суддя І.Ю. Добродняк