Справа № 31024/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2010 р. справа № 2а-786/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області

на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2009 року у справі № 2а-786/09 за адміністративними позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги "Дітям війни", -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року позивачі звернулися до суду першої інстанції з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області, в якому просили суд визнати відмови відповідача щодо виплати щомісячної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком - протиправними, відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів з 01.01.06р. до 31.12.2008 року, зобовязати відповідача здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечити кожному з них її виплату за 2006-2008 роки в сумі 4471,20грн. Відповідно до заяв, позивачі просили розглянути справу за їх відсутності в порядку письмового провадження, свої вимоги підтримали у повному обсязі (а.с.8,19,30,44,57,69)

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2009 року адміністративні позови було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати позивачам в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року суми пенсії, згідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни №2195-IV від 18 листопада 2004 року, розрахованої з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період липня-грудня 2007 року та травня-грудня 2008 року. Зобовязано Управління пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії позивачам, згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-IV від 18.11.2004 року з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, включно, керуючись законодавчо визначеним розміром мінімальної пенсії за віком, встановленим на час виплати у період липня-грудня 2007 року та травня-грудня 2008 року. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області подало на нього апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2009 року в частині задоволених позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється.

Позивачі заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавали.

В частині відмовлених позовних вимог постанова суду ні позивачами, ні відповідачем не оскаржувалась.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачі, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, мають статус дітей війни, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями пенсійних посвідчень з відповідними відмітками в них (а.с.5,16,28,42,54,66).

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно поновив порушені права позивачів з 09 липня 2007 року, оскільки відповідач ні при розгляді справи по суті у суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не наполягав на відмові у задоволенні позову з підстав пропуску позивачами строку звернення до суду і не просив застосувати положення ч.1 ст.100 КАС України.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дітям війни підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік про зупинення дії ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік втратили чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсій позивачів відповідно до чинного законодавства, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсій позивачів з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області здійснити відповідний перерахунок підвищення до пенсій позивачів у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно.

При цьому слід зазначити, що частиною 3 статті 62 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно: 410.06 гривни та 415.11 гривни. Посилання в ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на те, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, на думку колегії суддів, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність у позивачів права на перерахунок підвищення до їх пенсій як дитині війни на 2008 рік, з наступних підстав.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в новій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, право на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачені статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2008 році у позивачів виникло з 22 травня 2008 року, тобто, з дня визнання неконституційними положень законів України про Державний бюджет України на певний рік про зупинення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на відповідний рік, а тому відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсій позивачів відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсій позивачам як дітям війни здійснено не було.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Добровеличківському районі Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_7