Справа № П/811/1509/15
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2015-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Справа № П/811/1509/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі: головуючої - судді Нагібіної Г.П. у порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ Держземагенства у Кіровоградській області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ №11-1/14-14-СГ від 16.04.2014 р. Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області в частині визнання нечиннми: наказу №КР/:02:000/00000944 від 13 грудня 2013 р., наказу №КР/:02: 000/00000948 від 13 грудня 2013 р., наказу №КР/:02:000/00000949 від 13 грудня 2013 р. "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 15 років для ведення фермерського господарства загальною площею 63,6806 га";

- зобов'язати Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 15 років гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Знам'янської Другої селищної ради Знам'янського району Кіровоградської області: розміром 25,0457 га - ріллі, кадастровий номер НОМЕР_1; розміром 22,9633 га - ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2; розміром 15,6716 га - ріллі, кадастровий номер НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ГУ Держземагенства у Кіровоградській області винесено накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, на виконання яких розроблені проекти землеустрою. Зазначені накази, наказом ГУ Держземагенства у Кіровоградській області №14-СГ від 16.04.2014 р. визнані такими, що втратили чинність на підставі подання прокурора, що є протиправним, оскільки на підставі наказів про надання дозволу на виготовлення проектної документації вже виникли правовідносини, а тому, вони є реалізованими.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с.121).

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, надавши заяву про те, що в штаті ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області відсутні працівники, які можуть представляти інтереси державного органу в суді.

Так, ухвалою суду від 09.06.2015 р. допущено заміну відповідача на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Водночас, як свідчать нормативно-правові акти, ГУ Держгеокадастру є правонаступником усіх прав та обов'язків відповідача. ГУ Держземагенство та ГУ Держгеокадастр знаходяться в одному приміщенні. Більш того, як повідомив представник ГУ Держземагенства, що в Держгеокадастрі відсутній працівник, який може представляти інтереси органу в суді.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтею 128 КАС України, суд вирішив провести розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі відповідач) у розумінні статті 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень, рішення якого оскаржено.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до відповідача із заявою від 04.12.2013 р. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення (а.с.80).

На підставі вищезазначеної заяви та доданих до неї документів, ГУ Держземагенства у Кіровоградській області видав накази від 13.12.2013 р.№КР/:02:000/00000944, №КР/:02:000/00000948, № КР/:02:000/00000949, якими надано дозвіл на розробку документації із землеустрою (а.с.77-78, 93-94, 96-97).

Згідно подання прокуратури Кіровоградської області від 08.04.2014 р. №05/3-191 вих.14 вимагалось вжити заходів до припинення дії наказів про надання дозволу на розробку документації із землеустрою (а.с.72-76).

Пунктом 1 наказу від 16.04.2014 р. №11-1/14-14-СГ, визнані такими, що втратили чинність накази ГУ Дердземагенства у Кіровоградській області від 13.12.2013р. №КР/:02:000/00000944, №КР/:02:000/00000948, №КР/:02:000/00000949 (далі оскаржуваний наказ, а.с.99-101).

Правомірність та обґрунтованість оскаржуваного наказу та зобов'язання вчинити дії щодо затвердження проекту землеустрою є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним оскаржуваного наказу, суд дійшов наступних висновків.

Оскаржуваний наказ позивач оскаржує лише в частині визнання такими, що втратили чинність накази, якими йому було надано згоду на розробку проектної документації.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено у частині 3 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Отже, законодавчо визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас, огляд поданих ОСОБА_1 документів та заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, дають підстави суду дійти висновку про відсутність підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а тому, накази відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, видані останній у межах повноважень визначених законом.

Відповідач на підставі отриманих заяв та доданих до них документів в межах своїх повноважень виніс накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі яких позивач розпочав виготовлення проектів землеустрою.

На підставі договору про надання послуг укладеного між позивачем та ПП «Каунас», останнім розроблено проект документації із землеустрою, що підтверджується актом виконаних робіт (а.с.110).

Проте, після отримання подання прокурора, відповідач виніс наказ про визнання такими, що втратили чинність наказів про надання дозволу на розроблення документації, про що відповідач повідомив позивача листом від 18.04.2014 р. №02-21-04/1588 (а.с.19).

Так, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено право прокурора вносити подання, яке є обов'язкове для розгляду органом, до якого таке подання спрямоване.

Проте, аналіз статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави дійти висновку, що обов'язковим є лише факт розгляду такого подання, а не автоматичне його задоволення, оскільки у разі незгоди з поданням, орган вправі прийняти рішення про його відхилення.

Дослідивши зміст подання прокурора Кіровоградської області, суд дійшов висновку, що останнє не містить взагалі посилань на протиправність прийнятих відповідачем наказів стосовно винесення наказів ГУ Дердземагенства у Кіровоградській області від 13.12.2013 р.№КР/:02:000/00000944, №КР/:02:000/00000948, № КР/:02:000/00000949, якими надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1, а відтак, як на думку суду оскаружваний наказ в частині визнання такими, що втратили чинність накази, якими надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_4 є протиправний.

Наявність лише одного факту внесення прокурором подання не є автоматичною підставою для його задоволення, оскільки державний орган виконавчої влади (відповідач) має право і відхилити подання прокурора у випадку, якщо в органу відсутні повноваження на визнання своїх же наказів, такими, що втратили чинність, або, якщо орган не вбачається порушень закону у своїх же рішеннях.

Крім цього, в Рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом який їх видав після їх виконання.

У справі, що розглядається, на підставі наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, ОСОБА_1 уклав договір на проведення проектно-вишукувальних робіт з розробкою науково-технічної продукції.

Зазначені накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, а тому не можуть бути в подальшому скасовані відповідачем.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Повноваження, права, обов'язки відповдіача та спорядок, спосіб їх реалізації щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності врегульовані Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Положенням про Державне агенство земельних ресурсів України, затверджена Указом Президента України від 08.04.2011 р. та Положенням про Головне управління Держземагенства в обставі, затвердженого наказом Мінагрополітики України від 10.05.2012 р. №258.

Проте, жоден із вищеперелічених нормативно-правових актів не наділяє відповідача повноваженням щодо визнання своїх наказів нечинними чи то їх скасування.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного наказу в частині визнання такими, що втратили чинність накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_1 відповідач діяв всупереч вимогам частини 3 статті 2 КАС України, що є підставою для задоволення позову і цій частині.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустою, суд дійшов наступних висновків.

Згідно частини 6 статті 123 Земельного Кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Позивач не надав суду доказів звернення до відповідача із заявою про затвердження проектів землеустрою. Відсутні такі документи і в переліку наданих відповідачем копій документів (а.с.72-101).

Тобто, позовна вимога позивача щодо зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою не підлягає задоволенню через передчасність, оскільки станом на день розгляду справи в суді відсутні докази звернення позивача до відповідача із відповідною заявою, а тому, відсутній спір щодо затвердження проекту землеустрою.

Крім того, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб'єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобов'язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Відповідності до частини 1 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач при звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 146,16 грн., що підтверджується квитанціями про сплату судового збору (а.с.2, 48), враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, поверненню з Державного бюджету України підлягає сума судового збору в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 16.04.2014 року №11-1/14-14-СГ "Про визнання такими, що втратили чинність деяких наказів Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області" в частині визнання такими, що втратили чинність наказів Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 13 грудня 2013 р. №КР/:02:000/00000944, №КР/:02:000/00000948, №КР/:02:000/00000949.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П. Нагібіна