Справа № 17376/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2010 р. справа № 2а-129/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Суховарова А.В. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та спонукання до виконання певних дій, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивачка звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, в якому, з урахуванням уточнень (а.с.29-36), просила суд визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області щодо нездійснення перерахунку, призначення та виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до вимог ст.ст.41,43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, зобовязати відповідача призначити їй відповідно до ст.41 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням допомогу при народженні дитини у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини ст.62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплат допомоги по народженню дитини в розмірі періоду 01.01.2007 року по 31.12.2007 року недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі 1963,80грн., зобовязати відповідача призначити їй відповідно до вимог ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 04.12.2007 року по 31.12.2007 року у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму на одну особу, встановленого ст.62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплат періоду 04.12.2007 року по 31.12.2007 року недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 350грн.35коп., зобовязати відповідача призначити їй відповідно до вимог ст.43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму на одну особу, встановленого ст.58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік», стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплат періоду 01.01.2008 року по 31.12.2008 року недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 5560,80грн. Крім цього, просила суд судові витрати стягнути з відповідача. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, керувався нормативно-правовими актами, які рішеннями Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 та від 22.05 2008 р. № 10рп/2008 визнані неконституційними.

Відповідач проти позову заперечував.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області в частині відмови ОСОБА_1 перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі, встановленому статтями 43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням від 18 січня 2001 року №2240-14. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 грошову допомогу по догляду за її дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року в розмірі 5560,80грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3,40. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняту на користь позивачки та прийняти нову постанову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення Конституційного Суду України, на яке посилається суд, визнає лише те, що зменшення розміру допомоги Законом про Державний бюджет України є неконституційним, а Управління не орган законодавчої влади. Після прийняття такого рішення, законодавчий орган повинен був здійснити відповідні дії, внести зміни у закони, передбачивши у Законі України «Про Державний бюджет»на відповідний рік відповідні додаткові бюджетні призначення. В свою чергу, тільки після цих дій органи виконавчої влади, а саме розпорядники коштів вищого рівня, мали б право здійснити відповідні дії. А таких змін не було. Тому, Управління не має заборгованості перед позивачем та дії Управління повністю відповідають чинному законодавству України.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавала. Крім того, позивачкою постанова суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржувалась.

Відповідно до частини першої статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. При цьому, як передбачено даною статтею, суд апеляційної інстанції може вийти лише за межі доводів апеляційної скарги, але не за межі самої апеляційної скарги, що не є тотожними поняттями.

Таким чином, в даному судовому засіданні апеляційним судом переглядається постанова суду лише в частині задоволених позовних вимог. Що ж стосується відмовлених позовних вимог, то у звязку з неоскарженням постанови суду в цій частині жодною із сторін, відповідно до діючого законодавства, постанова суду першої інстанції у цій частині не переглядається.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,9), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, як працююча особа (а.с.10,11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення Конституційних судів від 09.07.2007 року та від 22 травня 2008 року, які мають преюдиційне значення для судів загальної юрисдикції. Тому при вирішенні спірних правовідносин слід користуватись положеннями ст.41,43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням від 18 січня 2001 року №2240-14, а не Законами про Державний бюджет на відповідний рік.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям. Тобто, станом на січень 2008 року саме Управління праці та соціального захисту населення як призначає, так і виплачує допомогу при народженні дітей та по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Статтею 13 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, яка діяла у 2008 році на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Аналіз вказаної статті свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку призначається та виплачується усім особам - як не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застрахованим особам, відповідно до спеціального Закону - Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, оскільки зміни, внесені у вищевказану статтю відповідно до Закону № 107-VI від 28.12.2007 року, неконституційними не визнавались та діяли у часі станом на 2008 рік.

Оскільки законодавець ставить можливість отримання такої допомоги в залежність від фактичного здійснення догляду за дитиною, незалежно від того, ким такий догляд буде здійснюватись одним із батьків, усиновителем, опікуном, бабою, дідом або іншим родичем, колегія суддів приходить до висновку, що за таких умов, коли допомога фактично призначається на дитину, за якою здійснюється догляд, особи, що здійснюють такий догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, відносяться до категорії основних соціальних і демографічних груп населення, а при вирішенні питання щодо застосування розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік - слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.

Таким чином, розмір виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку протягом усього 2008 року як застрахованим так і не застрахованим особам регулюється статтею 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми і вказані положення неконституційними не визнавались.

Відповідно до п.23 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибуло внесено зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 безпосередньо п.23 Розділу ІІ Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України неконституційним не визнавався.

Відповідач здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік відповідно до діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку протягом 2008 року були правомірними, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області щодо ненарахування та невиплати їй сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області на її користь суму недоотриманої допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку за період з 01 січня по грудень 2008 року, включно, слід відмовити.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, що в свою чергу, призвело до невірного вирішення справи по суті, постанова суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області - задовольнити.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 травня 2009 року в частині задоволених позовних вимог, а саме: в частині визнання протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області в частині відмови ОСОБА_1 перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі, встановленому статтями 43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням від 18 січня 2001 року №2240-14, в частині стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 грошову допомогу по догляду за її дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 5560,80грн. та в частині стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 3,40грн. - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зазначеній частині - відмовити.

В решті постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 травня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: А.В.Суховаров

ОСОБА_3