Справа № 826/2956/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/2956/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 червня 2015 року № 826/2956/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Основ`янської об’єднаної державної податкової інспекції м.Харкова

Головного управління Міндоходів у Харківській області

до

Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

про

стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Основ`янська об’єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ПАТ «Брокбізнесбанк» обліковується заборгованість у розмірі 32 693,92 грн., у зв’язку з несвоєчасною сплатою податку з орендної плати за землю.

Відповідачем 19.02.2014 подано до податкового органу податкову декларацію з плати за землю (земельний та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, за даними якої розмір річної суми орендної плати, яка підлягає сплаті за даними платника складає 194 238,28 грн. (щомісячна плата 16 186,52 грн.).

ПАТ “Брокбізнесбанк” обліковується в Основ`янській ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області як платник податків за неосновним місцем обліку.

Від відповідача до канцелярії суду надійшли письмові заперечення з додатками, з яких вбачається, що ПАТ «Брокбізнесбанк» знаходиться в стані ліквідації, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи письмові заперечення відповідача, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст. 287 цього Кодексу передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи податковий борг відповідача виник на підставі самостійно нарахованої заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 32 693,92 грн., відповідно до поданої до контролюючого органу податкової декларації від 19.02.2014 за 2014 рік.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем 11.08.2014 виставлено ПАТ «Брокбізнесбанк» податкову вимогу форми «Ю» №8197-25, за якою загальна сума податкового боргу платника податків за узгодженим грошовим зобов’язанням станом на 10.08.2014 становить 16 507,40 грн.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 № 107 ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних .

10.06.2014 Правлінням Національного банку України винесено постанову №339 про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Брокбізнесбанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 №45 розпочато ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, з банків, на які поширюються норми Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно пунктів 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Згідно ч. 3 ст. 46 цього Закону, в редакції до 10.11.2014, вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури; в редакції, чинній з 11.11.2014, вказана норма викладена наступним чином: під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 цього Закону фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах “Урядовий кур'єр” або “Голос України” не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2 цієї правової норми передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Як вбачається з матеріалів справи відомості про ліквідацію ПАТ “Брокбізнесбанк” опубліковано 14.06.2014 у газетах «Голос України» №113 та «Урядовий кур’єр» №106. Однак, позивачем, у визначений ч. 1 ст. 49 вказаного Закону строку, відповідні кредиторські вимоги не заявлено.

Частиною 3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Отже, заборгованість ПАТ «Брокбізнесбанк» з орендної плати за землю виникла у червні 2014 року.

Таким чином, законом встановлено певний порядок задоволення вимог кредиторів після початку ліквідаційної процедури, яким встановлено визначений строк для їх пред’явлення та черговість задоволення.

Разом з тим, ч. 4, 8 ст. 49 Закону України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб” встановлено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Отже, питання стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 32 693,92 грн., може бути вирішене лише шляхом розгляду заяви про включення до реєстру кредиторів.

У будь-який інший спосіб вказані кошти під час ліквідаційної процедури не можуть бути стягнені.

У випадку невизнання уповноваженою особою Фонду вимог позивача та невключення їх до реєстру кредиторів, відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому порядку.

Таким чином, Законом України “Про систему гарантування вкладів фізичних осіб”, який є спеціальним нормативно-правовим актом з питань погашення податкових зобов'язань та стягнення податкового боргу з банків, на які поширюються норми цього Закону, визначено відповідну процедуру пред'явлення, розгляду та вирішення вимог, які ставить в даній справі податковий орган.

Оскільки встановлена вказаним Законом процедура не передбачає звернення податкового органу до суду за стягненням податкової заборгованості, а визначає загальний порядок заявлення кредиторських вимог до уповноваженої на ліквідацію банку особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивачем невірно обрано спосіб захисту інтересів, що виключає можливість задоволення даного позову.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів оскарження/скасування рішення позивача, на підставі яких заявлено вимоги про стягнення грошових сум, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями 160, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені позову Основ`янської об’єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур