Справа № 808/2054/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року Справа № 808/2054/15 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Державної податкової інспекції у Запорізькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкової заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Запорізькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 1461,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Податкового кодексу України, та вказує, що відповідачем не сплачені суми узгоджених податкових зобов'язань по єдиному податку у розмірі 1461,60 грн.

Ухвалою суду від 14.04.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 23.04.2015. Розгляд справи відкладено на 14.05.2015.

В судове засідання представник позивача не прибув, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та зазначив що позов підтримує.

Відповідач, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, до суду не прибув.

Відповідно до п.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь в справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрований та перебуває на обліку в ДПІ у Запорізькому районі ГУ ДФС у Запорізькій області.

За відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом у розмірі 1461,60 грн. по сплаті єдиного податку.

Нарахування єдиного податку на підставі заяви про застосування спрощеної системи

оподаткування від 25.03.2014.

Згідно інтегрованої картки платника єдиного податку за 2014 рік нарахування єдиного податку здійснювалось за ставкою 243,60 грн. на місяць (20 % від мінімальної заробітної плати в розмірі 1218,00 грн., яка була затверджена станом на 01.01.2014, відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 р. № 719-У1І).

Заборгованість Відповідача становить 1461,60 грн.

Відповідно до п. 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України для другої групи платників єдиного податку ставка становить від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, податковий борг виник у зв'язку з несплатою у встановлений законодавством строк податкових зобов'язань з єдиного податку.

Суму податкових зобов'язань по єдиному податку відповідачем у встановлений законодавством строк не сплачено, тому вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно, органи державної податкової служби відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пп.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України N 2755-VI від 2 грудня 2010 року, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, ДПІ вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Підприємцю направлена податкова вимога від 16.10.2014 № 93-11.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкової зобов'язання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Стаття 41 Конституції України встановлює застереження, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, посилання позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладенні приписи чинного законодавства та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ у Запорізькому районі ГУ ДФС у Запорізькій області до фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 1461,60 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 94, 98, пункту 3 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1461,60 (одна тисяча чотириста шістдесят одну гривню 60 коп.), яку зарахувати на користь місцевого бюджету Степнянської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код одержувача 38025393, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, на р/р № 0139, код платежу 18050400)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко