Справа № 2-а-930/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-930/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2011 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про визнання дій відповідачів неправомірними та визнання за ним права на отримання пільгової пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі про зобовязання відповідача визнати за ним право на отримання пільгової пенсії та її виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він безперервно з 30 листопада 1976 року по 21лютого 2005 року працював повні робочі дні трактористом-машиністом спочатку в Бережанському агрохімцентрі, а в звязку із ліквідацією агрохімцентру - в Бережанській «Райсільгоспхімії», яка пізніше була перейменована в Бережанське районне виробниче обєднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія», а згодом у ВАТ «Бережанська сільгоспхімія», і звільнений був з роботи 21лютого 2005 року в звязку з ліквідацією підприємства, а тому має право на пільгову пенсію, однак Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі йому у цьому відмовило, і свою відмову мотивувало відсутністю підтверджуючих документів про його роботу трактористом-машиністом за період, який дає право на пільгову пенсію. У звязку з цим він змушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права на отримання пільгової пенсії.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги, просив визнати дії Управління пенсійного Фонду України в Бережанському районі та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області неправомірними щодо відмови у визнанні за ним права на пільгову пенсію і просив зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області визнати за ним право на пільгову пенсію, оскільки він з 30 листопада 1976 року по 26 листопада 1981 року працював у Бережанському агрохімцентрі повний робочий день трактористом-машиністом та з 26 листопада 1981 року по 21 лютого 2005 року повний робочий день трактористом-машиністом в Бережанському районному виробничому обєднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія».

Представник Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі в судове засідання не зявився, у поданій ним заяві просить справу розглянути у його відсутності, з позовом не погоджується, представив суду заперечення, яким просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю.

Представник Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоч про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, яке мається в матеріалах справи, що дає суду підставу для розгляду справи у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. «в»ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»правом пільгового пенсійного забезпечення користуються трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства: чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 30 листопада 1976 року безперервно працював повні робочі дні трактористом-машиністом спочатку в Бережанському агрохімцентрі, а в звязку з його ліквідацією - в Бережанській «Райсільгоспхімії», яка пізніше була перейменована в Бережанське районне виробниче обєднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгосхімія», а згодом у ВАТ «Бережанська сільгоспхімія», і звільнений був з роботи 21лютого 2005 року в звязку з ліквідацією ВАТ «Бережанська сільгоспхімія», а тому має право на пільгову пенсію та встановлено, що Рішенням комісії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області від 30 вересня 2010 року позивачу зараховані лише окремі періоди його роботи трактористом, які не дають йому права на пільгову пенсію, і тому УПФ відмовило позивачу у призначенні пільгової пенсії, і свою відмову мотивувало відсутністю підтверджуючих документів про роботу позивача трактористом-машиністом за період, який дає право на пільгову пенсію.

Рішенням комісії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області позивачу зараховані лише окремі періоди його роботи трактористом, а саме: 1982-1985, 1987, 1988, 1989 (січень-березень), 1990, 1991 (січень-березень), 1994, 1995 (березень- вересень, листопад- грудень); 1997 (березень-жовтень, грудень); 1998 рік; 1999 (квітень-травень); 2000 (червень, жовтень - грудень), що в загальній сукупності складає 11 років і шість місяців, що не дає позивачу права на призначення йому пільгової пенсії, а тому з тих підстав Управління ПФУ відмовило позивачу у визнанні за ним права на отримання пільгової пенсії та її виплату, тобто із зазначеного Рішення комісії вбачається, що позивач з 30 листопада 1976 року по 1981 рік включно в Бережанському агрохімцентрі не працював, а також він не працював весь 1986 рік у Бережанській «Райсільгоспхімії», у 1989 році не працював з квітня по грудень; у 1991 році - з квітня по грудень; у 1992 та 1993 роках не працював, у 1995 році не працював протягом січня -лютого та жовтень місяць; не працював весь 1996 рік, а в 1997 році - січень і лютий та листопад; в 1999 році із січня по березень та з червня по грудень; в 2000 році - із січня по травень та з липня по вересень та не працював з 2001 по 21 лютого 2005 року.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів у їх сукупності суд прийшов до висновку, що Рішення комісії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області про результати розгляду заяви позивача від 30 вересня 2010 року та дії Управління ПФУ щодо відмови у визнанні за позивачем права на отримання пільгової пенсії та її виплату є неправомірними, виходячи з таких підстав.

Із архівної довідки №39 від 22 лютого 2010 року видно, що в книгах нарахування заробітної плати робітникам Бережанської райсільгоспхімії ОСОБА_2значиться за 1976, 1980,1982-1985,1987-1991,1994-2001 роки. Ця ж довідка свідчить про те, що книги наказів з основної діяльності, з особового складу ВАТ Бережанська райсільгоспхімія не збереглися і до архіву на зберігання не надходили, а книги нарахування заробітної плати ВАТ Бережанська райсільгоспхімія за 1977, 1979, 1981, 1986, 1992, 1993 та 1996 роки надійшли на зберігання до архіву не в повному складі та за 1978, 2002-2005 роки до архіу на зберігання не надходили.

А зі змісту рішення вбачається, що комісія Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області трудовий стаж позивачу зарахувала лише по книгах нарахування заробітної плати, які були частково здані в архів, що свідчить про те, що комісія Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області прийняла своє рішення про зарахування позивачу лише окремих періодів його роботи трактористом на підставі неповних даних. По цих книгах заявник числився трактористом лише в таких роках: 1987, 1988, 1989 (січень-березень), 1995 (березень- вересень, листопад- грудень); 1997 (березень-жовтень, грудень);1999 (квітень-травень); 2000 (червень, жовтень - грудень) та 1982-1985,1990, 1994 і 1998 рік.

А разом з тим видана на імя позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудова книжка, яка у відповідності зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»є основним документом, що підтверджує стаж роботи, свідчить про те, що ОСОБА_2 безперервно з 30 листопада 1976 року по 21лютого 2005 року працював трактористом-машиністом спочатку в Бережанському агрохімцентрі, а в звязку із ліквідацією останнього - в Бережанській «Райсільгоспхімії», яка пізніше була перейменована в Бережанське районне виробниче обєднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгосхімія», а згодом у ВАТ «Бережанська сільгоспхімія», і звільнений був з роботи 21лютого 2005 року в звязку з ліквідацією підприємства.

Цей же факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що він до 1976 року працював трактористом в колгоспі Червоні Бережани. 23 лютого 1976 року колгосп був ліквідований, і цього числа він був переведений трактористом в Бережанський міжколгоспний агрохімцентр. В кінці 1976 року в агрохімцентр влаштувався на роботу трактористом ОСОБА_2, останній працював на тракторі Т-150. Далі свідок показав, що 26 листопада 1981 року в звязку з ліквідацією Бережанського агрохімцентру, вони обоє були переведені на роботу в Бережанську Райсільгоспхімію, і на посадах трактористів вони з ОСОБА_2 пропрацювали до 2005 року. Для підтвердження своїх показів свідок ОСОБА_3 представив суду для огляду свою трудову книжку.

Свідок ОСОБА_4 показав, що в травні 1980 року, коли він влаштувася на роботу трактористом в Бережанський агрохімцентр, то там вже працював трактористом ОСОБА_2. Разом з ОСОБА_2 вони постійно з 1980 року по 2003 рік і безвідривно повні робочі дні працювали трактористами на тракторах Т-150. Він, свідок, хоч деколи йшов у відпуск, бо на той час навчався, а ОСОБА_2 працював безвідривно всі роки з раннього ранку до пізньої ночі, коли він, свідок, в 2003 році звільнився з роботи, то ОСОБА_2 далі продовжував працювати трактористом.Для підтвердження своїх показів свідок ОСОБА_4 представив суду для огляду свою трудову книжку та копію рішення Бережанського районного суду про визнання за ним права на пільгову пенсію. Далі свідок показав, що він, свідок, хоч працював трактористом у вказаний період, однак через відсутність частини документів, також мав проблеми із оформленням на пільгову пенсію, бо невідомо, куди поділася частина документів про нарахування заробітної плати, які повинні були бути здані в архів, а також кудись зникла частина книг наказів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що йому відомо, що позивач ОСОБА_2 з 1992 року по 2005 рік безвідривно 13 років працював в БережанськійСільгоспхімії трактористом, а також йому відомо, що ОСОБА_2 працював трактористом в БережанськійСільгоспхімії в 1987 році. Цей факт йому, свідкові, достовірно відомий, бо навчаючись в Підгаєцькому СПТУ, він в 1987 році в Бережанах, проходив практику. Наставником його був ОСОБА_2, який тоді там працював трактористом. Далі свідок показав, що в лютому 1992 році він вже офіційно влаштувався на це ж підприємство, де проходив практику, і працював на ньому до його ліквідації, тобто до 2005 року, і разом з ним всі ці роки працював ОСОБА_2. Для підтвердження своїх показів свідок представив суду для огляду свою трудову книжку.

Свідок ОСОБА_6 показав, що разом із ОСОБА_2 він із 1976 року по 1994 рік працював в Агрохімцентрі. Позивач працював на тракторі Т-150. У 1980 році було обєднано Агрохімцентр із Сільгоспхімією в одну організацію. Він, свідок, спочатку працював на посаді старшого агрохіміка, агронома, а з березня 1987 по грудень 1994 року - на посаді директора. Для підтвердження своїх показів свідок представив суду для огляду свою трудову книжку. Далі свідок показав, що під його керівництвом працювало близько 210 чоловік. ОСОБА_2 був одним із відповідальних працівників, на нього можна було покластися. Він добросовісно відносився до роботи, неодноразово нагороджувався Почесними грамотами та грошовими нагородами, його портрет постійно висів на Дошці пошани. ОСОБА_2 безвідривно працював трактористом на одному підприємстві, яке лише змінювало свою назву. Працював без вихідних повні робочі дні із самого ранку до пізнього вечора. Робота була важкою і шкідливою для здоровя, так як він постійно мав справу із хімікатами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що разом з ОСОБА_2 працював в Бережанській Сільгоспхіміїз 1976 року по грудень 2003 року. ОСОБА_2 працював трактористом на тракторі Т-150. ОСОБА_2 був одним із кращих трактористів, він їздив на змагання по оранці. Його портрет був на Дошці пошани. Далі свідок показав, що цей факт йому достовірно відомий, бо він, свідок, працював бригадиром тракторної бригади, а ОСОБА_2 працював у його бригаді. За час його роботи бригадиром ОСОБА_2 постійно повні робочі дні, із 7-ої години ранку до пізньої ночі безвідривно працював трактористом. . Щодня мав справу з хімікатами, возив аміачну воду. Для підтвердження своїх показів свідок представив суду для огляду свою трудову книжку.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він з 1996 по день ліквідації підприємства працював головою правління ВАТ Сільгоспхімія. В 2004 році їх підприємство було визнано банкрутом. Ліквідатором було призначено ОСОБА_9, а бухгалтером ОСОБА_10. Всі документи було передано їм, а яка доля цих документів, ніхто не знає, чому вони не були передані в архів, невідомо, ні ОСОБА_9, ні ОСОБА_10 вже немає в живих. Далі свідок показав, що в той період, коли він очолював підприємство, ОСОБА_2 працював трактористом. Звільнився він з роботи в лютому 2005 року, після того, як підприємство було визнано банкрутом. ОСОБА_2 був добросовісним працівником, неодноразово нагороджувався Почесними грамотами та грошовими нагородами, його портрет постійно висів на Дошці пошани, він працював від ранку до пізнього вечора без вихідних і по суті без відпусток.

Правдивість показів допитаних вище свідків, а отже, правдивість показів позивача, підтверджується оглянутими і дослідженими в судовому засіданні трудовими книжками свідків, які свідчать про те, що вказані свідки дійсно з 1976 року по 2005 рік працювали разом із позивачем в одному підприємстві, яке лише змінювало свою назву.

Записи у трудовій книжці позивача у розділі Відомості та заохочення свідчать про те, що позивач у 1982, 1983,1984,1985,1986,1987,1988 та 1989 роках за сумлінне відношення до своїх обовязків нагороджувався Почесними грамотами з врученням грошових премій, йому оголошувалися подяки з врученням грошових премій, оголошувалися подяки із занеснням на Дошку пошани, про це ж свідчать і представлені позивачем для огляду в судовому засіданні Почесні грамоти та посвідчення до них.

Із архівної довідки №39 від 22 лютого 2010 року, видно що в книгах нарахування заробітної плати робітникам Бережанської райсільгоспхімії за 1976, 1980,1982-1985,1987-1991,1994-2001 роки значиться ОСОБА_2.

Таким чином, на підставі здобутих в судовому засіданні доказів у їх сукупності суд прийшов до висновку, що позивач з 30 листопада 1976 року по 21лютого 2005 року повні робочі дні працював трактористом-машиністом в Бережанському агрохімцентрі, а в звязку із його ліквідацією - в Бережанській «Райсільгоспхімії», яка пізніше була перейменована в Бережанське районне виробниче обєднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгосхімія», а згодом у ВАТ «Бережанська сільгоспхімія», і звільнений був з роботи 21лютого 2005 року в звязку з ліквідацією підприємства, а отже, суд вважає, що дії Управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області щодо відмови у визнанні за позивачем права на пільгову пенсію є неправомірними, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 слід визнати підставними і задоволити їх.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 17, 69-71, 77, 79, 158-163, 185-186 КАС України, ст.ст. 8, 19, 46 Конституції України, ст. 13, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області та Головного Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області у відмові визнати за позивачем ОСОБА_2 право на отримання ним пільгової пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області та Головне Управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області визнати за ОСОБА_2 право на пільгову пенсію, як такому, що з 30 листопада 1976 року по 26 листопада 1981 року працював у Бережанському агрохімцентрі повний робочий день трактористом-машиністом та з 26 листопада 1981 року по 21 лютого 2005 року повний робочий день трактористом-машиністом в Бережанському районному виробничому обєднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія».

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Львівського апеляційного суду через Бережанський районний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області підпис ОСОБА_1

Копія з оригіналом вірна.

Оригінал постанови знаходиться в справі № 2а - 930/11.

В.о.голови Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_11