Справа № 9710/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2010 р. справа № 2а-23/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області

на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області та неодноразово уточнюючи позовні вимоги просила суд визнати протиправними дії відповідача, щодо нарахування та виплати суми допомоги при народженні дитини за період з 01 лютого 2007 року по 29 лютого 2008 року, і допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року. Стягнути з відповідача суму недоотриманої допомоги при народженні дитини за період з 01 лютого 2007 року по 29 лютого 2008 року в розмірі 1308,40 грн., і допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17 квітня 2007 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 10000,13 грн.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року позовні вимоги було задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача в частині відмови перерахунку та виплати позивачу допомоги при народженні дитини за період з 01.02.2007 року по 29.02.2008 року і допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17.04.2007 року по 31.12.2008 року в розмірі, встановленому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Стягнуто з відповідача на користь позивача недоплачену допомогу при народженні дитини за період з 01.02.2007 року по 29.02.2008 року в розмірі 1308,40 грн. та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 17.04.2007 року по 31.12.2008 року в розмірі 8892,14 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, п.7 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік дію ст. 41 та ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.9).

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 7 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" були визнані неконституційним та втратили чинність. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував положення ст. 152 Конституції України, відповідно до якої, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року відновлено дію статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», і положення даної статті є пріоритетним по відношенню до ст.. 13, та ч.1 ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", викладених у новій редакції і положення яких не визнавались неконституційними, а тому розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік застрахованій особі не може бути менше розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Згідно ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з січня 2008 року допомога по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку призначається та виплачується особам як не застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застрахованим, відповідно до спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», розмір виплати такої допомоги регулюється статтею 15 цього Закону і вказані положення даної статті неконституційними не визнавались.

Відповідно до п.23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 безпосередньо п.23 Розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»неконституційним не визнавався.

Відповідач здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", з урахуванням внесених до неї змін.

Таким чином, саме по собі визнання неконституційним призупинення дії статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за відсутності порядку призначення допомоги по даній статті, відсутності фондів, з яких могла б проводитьсь виплата допомоги, та наявність діючих статей 13,15 спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дитиною з посиланням на статтю 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначатись не може.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протягом 2008 року були правомірними, а тому у задоволенні її позовних вимог за 2008 рік слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про стягнення допомоги при народженні дитини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було необґрунтовано задоволено ці позовні вимоги виходячи з наступного.

Відповідно до статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік" встановлена допомога при народженні дитини - в розмір 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати державної допомоги при народженні дитини згідно до вищезазначеного порядку та розмірів, що підтверджується довідкою (а.с.8).

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статті 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" в цій частині не визнавались неконституційними і тому діяли в часі на час виникнення таких спірних правовідносин, враховуючи те, що Закон України " Про Державний бюджет України на 2007 рік" за часом прийнятий пізніше Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегія суддів вважає, що при визначенні розміру державної одноразової допомоги при народженні дитини та порядку її виплати слід керуватись саме положеннями, зазначеними абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України " Про державний бюджет України на 2007 рік", і тому в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 недоотриманої нею у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області нарахувати на користь ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачену ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року з урахуванням сум виплачених у цей період, та забезпечити виплату цих коштів.

В задоволені інших вимог відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 15 березня 2011 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко