Справа № 19927/09
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2010 р. справа № 2а-182/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 28 квітня 2009 р. по справі № 2а-182/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною,-

в с т а н о в и л а:

В січні 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив визнати неправомірними дії відповідача щодо неправильного нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з листопада 2007 року по грудень 2008 року, стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в період з листопада 2007 року по грудень 2008 року в сумі 5759.28 грн., стягнути з відповідача недоплачену суму допомоги при народжені дитини в сумі:2122 грн., зобов`язати відповідача виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності з діючим законодавством України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 28 квітня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано відповідача перерахувати щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , що була виплачена позивачу на дитину, за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року включно виходячи з розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до шести років, та виплатити на користь позивачки різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами, зобов`язано відповідача перерахувати державну допомогу сім`ям з дітьми при народжені дитини, що була виплачена позивачу у зв`язку з народженням дитини , виходячи з її розміру, кратного 22,6 розміру прожиткового мінімуму на дитину віком до шести років на час прийняття рішення про її виплату та виплатити на користь позивача різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ним трирічного віку.

Відповідачем була призначена позивачці допомога при народжені дитини в розмірі 8500 грн. (одноразово у жовтні 3400 грн. та протягом 2007, 2008 років по 425 грн. щомісячно ; та по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку у грудні 2007 року 103,72 грн. та з січня 2008 року по 130,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України «Про Державний бюджет України»визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»від 21.11.1992 року (з наступними змінами та станом на 1 січня 2007 року) допомога при народжені дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановленого на день народження дитини.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі суд першої інстанції не врахував, що відповідно до статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» допомога при народженні дитини встановлена в розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дані положення Закону неконституційними не визнані, тому підстави для задоволення вимог щодо стягнення заборгованості по одноразовій допомозі відсутні.

Вирішуючи позовні вимоги за 2007 рік, суд першої інстанції правомірно застосував норми матеріального права.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зобовязання відповідача провести виплату сум допомоги до досягнення дитиною трьох років за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року.

Відмовляючи позивачу в частині несплати суми по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права.

Так, відповідно до положень п.23 пп. 7 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»була викладена в наступній редакції: «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення п.23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі по 130 грн. щомісячно з січня 2008 року.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає частковому скасуванню.

У зв`язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо юрисдикції справ, пов`язаних із соціальними виплатами, який набрав чинності 10 березня 2010 року усі справи які пов`язані з призначенням, перерахунком, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг , допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації розглядаються у порядку цивільного судочинства. Згідно перехідних положень даного Закону адміністративні суди завершують розгляд справ даної категорії, провадження по яких відкрито. Тому судом касаційної інстанції є Верховний суд України, до якого і може бути здійснено оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 28 квітня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року неправомірними.

Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у м. Дніпропетровську перерахувати щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , що була виплачена ОСОБА_1 на дитину, за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року включно виходячи з розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до шести років, та виплатити різницю між розрахованою та фактично виплаченою сумами.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський