Справа № 802/393/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м.Київ К/800/53917/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рубін» до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін» звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, в якому, з врахуванням заяв про зміну позовних вимог від 25 березня 2014 року та від 11 липня 2014 року, просило визнати неправомірними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Федорової Ю.Ф. по складанню 11 жовтня 2012 року розрахунку збитків в сумі 277369,49 грн., нанесених державі внаслідок самовільного використання підземних вод з 08 серпня 2011 року по 06 вересня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про порушення та неправильне застосування відповідачем при визначенні розміру збитків, завданих внаслідок самовільного використання водних ресурсів, Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів та нічим непідтверджену довідку керівника від 06 вересня 2012 року №48, щодо визначення об'єму використаних підземних вод із водозабірної свердловини.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив із правомірності дій відповідача щодо складання розрахунку збитків, нанесених державі внаслідок самовільного використання підземних вод, з урахуванням довідки від 06 вересня 2012 року №48, виданої діючим керівником ТОВ «Рубін».

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року задоволено повністю апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін»; постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року скасовано; прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю; визнано неправомірними дії державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Федорової Ю.Ф. по складанню 11 жовтня 2012 року розрахунку збитків в сумі 277369,49 грн., нанесених державі внаслідок самовільного використання підземних вод Товариством з обмеженою відповідальністю «Рубін» за період з 08 серпня 2011 року по 06 вересня 2012 року.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване недоведеністю відповідачем правомірності обрахування розміру збитків.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року залишити без змін.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що у зв'язку з відсутністю у позивача первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення, об'єм використаної води за період самовільного водокористування визначений на основі довідки суб'єкта господарювання за підписом керівника, завіреної печаткою. Вважає дії державного інспектора щодо встановлення об'єму самовільно видобутої води законними та правомірними.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 06 вересня 2012 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Рубін», за результатами якої складено акт.

Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог ст.ст.44, 48, 49 Водного кодексу України, а саме встановлено, що для виробничих та господарських потреб господарство здійснює спеціальне водокористування із водозабірної свердловини, розташованої на території господарського двору, підземні води із водозабірної свердловини використовуються для забезпечення водою поголів'я ВРХ, свиней та коней, в порушення ст.ст.44, 49 Водного кодексу України у ТОВ «Рубін» без наявності та отримання дозволу на спеціальне водокористування, первинний облік забору води в журналі встановленого зразка не ведеться, статистична звітність відповідним органам по формі 2-ТП (водгосп) не подається.

За наслідками проведення перевірки відповідачем сформовано розрахунок збитків, нанесених державі внаслідок самовільного використання підземних вод ТОВ «Рубін» за період з 08 серпня 2011 року по 06 вересня 2012 року та припис від 06 вересня 2012 року №02/142 щодо зобов'язання усунути виявлені порушення.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне і спеціальне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Як встановлено ст.49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими Радами за погодженням з державними органами охорони навколишнього природного середовища - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з державними органами водного господарства, - в разі використання поверхневих вод, державними органами геології - в разі використання підземних вод та державними органами охорони здоров'я - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних. Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування є платним.

Відповідно до п.п.7, 9 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), встановлений Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20 липня 2009 року №389, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2009 року за № 767/16783 (далі - Методика).

Пунктом 1.4 Методики передбачено її застосування державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Відповідно до п.9.1 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн., здійснюється за формулою З сам = 100 х W х Тар (23), де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м.куб; Тар - розмір, грн/100 м.куб, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м.куб, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника «Інші водні об'єкти», встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Як передбачено п.9.2 Методики, фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок збитків, нанесених державі внаслідок самовільного використання підземних вод ТОВ «Рубін» за період з 08 серпня 2011 року по 06 вересня 2012 року, складено на підставі акту перевірки від 06 вересня 2012 року та довідки ТОВ «Рубін» від 06 вересня 2012 року №48 про об'єм використаних підземних вод із водозабірної свердловини. Розрахунок розміру збитків, заподіяних внаслідок самовільного використання позивачем водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування, проведено за формулою (23) Методики.

У довідці від 06 вересня 2012 року №48, виданої ТОВ «Рубін» за підписом директора та завіреної початковою товариства, зазначено, що в господарстві за період з 08 серпня 2012 року по 31 грудня 2011 року використано води в кількості 2066,000 м.куб. на потреби тваринництва і інші виробничі потреби, а з 01 січня 2012 року по 06 вересня 2012 року використано 3924,64 м.куб. води.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 06 серпня 2013 року у справі №902/72/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09 жовтня 2013 року, задоволено позов Вінницького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ТОВ «Рубін» про стягнення збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства, у розмірі 277396,49 грн.

Вказаними судовими рішеннями встановлений факт проведення розрахунку шкоди, заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу, з дотриманням положень чинного законодавства.

Враховуючи відсутність у позивача первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення, відповідачем правомірно та обґрунтовано при розрахунку розміру збитків об'єм використаної води за період самовільного водокористування визначений на основі наданої суб'єктом господарювання довідки, що відповідає вимогам Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

На підставі зазначеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій державного інспектора при проведенні розрахунку збитків. З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції прийняв вірне рішення про відмову в позові з підстав його необґрунтованості.

Висновки суду апеляційної інстанції про задоволення позову та визнання неправомірними дій державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області зі складання розрахунку збитків, з посиланням на невідповідність фактичного обсягу водоспоживання відомостям, вказаним у довідці ТОВ «Рубін» від 06 вересня 2012 року №48, не відповідають фактичним обставинам та є невірними.

Наведений позивачем на підтвердження позовних вимог розрахунок споживання води, який покладений апеляційним судом в обґрунтування рішення, не відображає фактичного обсягу самовільного забору води у вказаний період, є приблизним і не спростовує відомостей щодо об'єму водоспоживання, вказаному у довідці від 06 вересня 2012 року №48, це по-перше. По-друге, вказані обставини не свідчать про протиправність дій державного інспектора щодо проведення розрахунку збитків та їх невідповідність вимогам закону, зокрема положенням Методики.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року скасувати.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді