Справа № 554/19045/14-а
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 554/19045/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.02.2015р. по справі № 554/19045/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до суду з позовом до УПФ України Октябрського району в м. Полтаві( далі - відповідач) в якій просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію за вислугу років, починаючі з 17.10.2014 року.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.02.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави щодо відмови в призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років починаючи з 17.10.2014 року та з даного часу виплатити відповідні пенсійні виплати.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із прийняттям постанови .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з указаних довідок організацій вбачається, що позивач виконував роботи в польових умовах, що надає право на пенсію за вислугу років згідно п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням роботи у Полтавському Управлінні геофізичних робіт, - 15 років 11 місяців і 26 днів, тобто наявні всі визначені законодавством України підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 03.06.1980 року зарахований для проходження виробничої практики робочим другого розряду до Амакинської експедиції Якутського ордена Леніна геологічного управління; 26.06.1980 року був переведений робочим третього розряду; 03.10.1980 року звільнений за закінченням виробничої практики (а.с.5); 08.06.1981 року зарахований для проходження виробничої практики промивальником 4 розряду; 28.09.1981 року звільнений за закінченням виробничої практики (а.с.6).

15.11.1982 року, позивач прийнятий на посаду геолога до геологорозвідувальної партії Анюйської геологорозвідувальної експедиції; 01.04.1984 року переведений геологом в геологорозвідувальну партію; 08.05.1988 року звільнений за п. 1 ст. 29 КЗпП РСФСР (а.с. 6-7).

Згідно з актом Головного Управління Пенсійного фонду Російської Федерації по Білібінскому району був перевірений статут Анюйського горно-геологічного підприємства, рахунки по нарахуванню ОСОБА_1 заробітної плати, накази з особистого складу підприємства, особиста картка форми Т-2, задля перевірки факту роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсійне забезпечення. Встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працював в Анюйському державному горно-геологічному підприємстві повний робочий день без відволікання на інші роботи на посадах: 15.11.1982 року - прийнятий геологом Вахтової ГРП (наказ 32/к від 17.11.82); 01.04.1984 року -переведений геологом в Геологорозвідувальну ГРП (наказ № 10/к від 06.04.84); 08.05.1988 року - звільнений за ст. 29 п. 1 КЗпП РСФСР (пр.9/к від 16.03.88). В рахунках по нарахуванню заробітної плати польове забезпечення виплачувалось: 1982 рік - з січня по грудень (включно); 1983 рік - з січня по грудень (включно); 1984 рік - з січня по вересень (включно); 1985 рік - з травня по вересень (включно); 1986 рік - з травня по вересень (включно); 1987 рік - немає польового забезпечення. В рахунках по нарахуванню заробітної плати зазначені тільки місяці отримання польового забезпечення, кількість днів не вказана. Простої робочого часу не встановлені. Відпустки без збереження заробітної плати з ініціативи адміністрації не надавались (а.с. 9).

Згідно з даними довідки архівного відділу адміністрації муніципальної освіти Білібінского муніципального району Чукотського автономного округу від 11.11.2013 року за № 06-07/С-528, в документах Анюйського державного горно-геологічного підприємства (до 1992 року - Анюйська геологорозвідувальна експедиція), що передані на державне зберігання, наявні такі відомості про роботу по строковим трудовим договорам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: с 15.11.1982 року (наказ № 32/к від 17.11.82р.)-вахтова ГРП - геолог до 08.05.1988 року (наказ № 9/к від 16.03.88 р.). Відпустка без збереження заробітку не надавалась, простої і прогули - відсутні, курси УКК - не проходив. ОСОБА_1 дійсно користувався пільгами по нарахуванню стажу. В Білібінському районі Чукотського автономного округу до заробітної плати усіх працівників виробничих і не виробничих сфер застосовується районний коефіцієнт - «2», встановлений з 01.03.60 на підставі Наказу Президіуму Верховної Ради СРСР від 10.02.60 року. Працівникам, незалежно від факту укладення із ними строкового трудового договору (контракту), кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до них з 1 травня 1960 року до 1 січня 2002 року зараховується як один рік роботи за 1 рік і шість місяців (а.с.10-11).

Згідно з довідкою, виданою Анюйським державним горно-геологічним підприємством від 18.10.2002 року за № 971, ОСОБА_1 дійсно працював з 15.11.1982 року до 01.04.1984 року геологом річної Вахтової геологорозвідувальної партії; з 01.04.1984 року по 08.05.1988 року геологом Чуванейського загону геолого-пошукової партії. Вказані періоди дають право на отримання пільгової пенсії на пільгових умовах і пільгових розмірах у відповідності до п. «б» розділу 2 списку 2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, що затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 року № 1173 (а.с. 12).

Згідно з довідкою Амакинської геологорозвідувальної експедиції від 26.11.2013 року за № 430 ОСОБА_1 працював повний робочий день в Амакинській геологорозвідувальній експедиції Якутського ордену Леніна геологічного управління, що розташована в районах Крайньої Півночі з 03.06.1980 року (зап. 149 від 03.06.80 року) до 03.10.1980 року (зап. 103 від 30.09.80 року) у якості робочого на геолого-зйомних та пошукових роботах по 2 та 3 розряду (на період виробничої практики); з 08.06.1981 року (зап. 192 від 08.06.81 року) по 28.09.1981 року (зап. 123 від 24.09.81 року) у якості промивальника пісків 4 розряду (на період виробничої практики). Виконував геологорозвідувальні роботи в польових умовах на посаді робочого на геолого-зйомних і пошукових роботах промивальника пісків. За 1980 рік виконував польові роботи з червня по вересень, тобто 3 місяці та 15 днів, отримував виплату польового забезпечення за роботу в полі; за 1981 рік виконував польові роботи з червня по вересень, а саме: 3 місяці і 01 день, отримував польове забезпечення за роботу в полі. Режим роботи експедиції для працівників працюючих у польових умовах - шість днів на тиждень (а.с. 14, 17).

Позивач звернувся до УПФ України Октябрського району в м. Полтаві області з заявою з приводу визначення права на призначення пенсії по вислузі років за стаж роботи в польових умовах.

Листом від 30.10.2014 року за № 256/С-04 УПФ України Октябрського району в м. Полтаві надана відповідь на заяву позивача з якої слідує, що відповідач визнає тривалість роботи позивача за вислугу років лише в Полтавському управлінні геофізичних робіт, що складає 11 років 7 місяців 10 днів. Роботу в Анюйському державному гірничо-геологічному підприємстві та в Амакінській геологорозвідувальній експедиції не було зараховано до пільгового стажу, оскільки згідно з наданими документами не вбачається зайнятість ОСОБА_1 на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, не менше 70% робочого часу та факт виплати польового забезпечення (а.с. 3).

Позивач з діями відповідача не погодився та звернувся до суду з позовом.

Відповідно до п. «б» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до УПФ України Октябрського району в м. Полтаві області з заявою з приводу визначення права на призначення пенсії по вислузі років за стаж роботи в польових умовах.

Однак, відповідач листом від 30.10.2014 року за № 256/С-04 відмовив позивачу у призначенні пенсії по вислузі років за стаж роботи в польових умовах.

Зокрема, в листі від 30.10.2014 року за № 256/С-04 зазначено, що відповідно до Листа Міністерства соціального захисту населення і Державного комітету України по геології і використанню надр № 01-3/310-02-2 від 15.04.1994 р., № 10-1/42 від 14.04.1994 р. необхідною умовою права на пенсію за вислугу років є виконання геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядкованих і розвідувальних робіт у польових умовах. Критерієм зайнятості працівників у польових умовах є факт одержання ними польового забезпечення або надбавки, яка виплачувалась з 1980 року працівникам при щоденному їх виїзді на об"єкти польових робіт, віддалені на значній відстані від місця базування.

Період роботи в Анюйському державному гірничо-геологічному підприємстві та в Амакінській геологорозвідувальній експедиції зарахувати до пільгового стажу немає можливості, оскільки згідно наданих документів не вбачається зайнятість на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, не менше 70% робочого часу та факт виплати польового забезпечення.

Згідно документів оформлених в установленому законодавством порядку тривалість роботи по вислузі років, а саме в « Полтавському управлінні геофізичних робіт», становить 11 років 7 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.55 п. »б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак, колегія суддів зазначає, що УПФ України Октябрського району в м. Полтаві області було відмовлено позивачу на заяву саме листом від 30.10.2014 року за № 256/С-04 у призначенні пенсії по вислузі років за стаж роботи в польових умовах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відмова позивачу у призначенні пенсії по вислузі років за стаж роботи в польових умовах є протиправною та зазначає, що УПФ України Октябрського району в м. Полтаві області повинно було розглянути заяву та прийняти відповідне рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнят: (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньс (неупереджено);добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з вищевикладенного, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду, з ухваленням нової постанови .

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 25.02.2015р. по справі № 554/19045/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст постанови виготовлений 08.06.2015 р.