Справа № 162/696/15-а, 2а-162/1181/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 876/5497/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області (далі - відповідач), про визнання дій протиправними та зобов'язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії в межах строку позовної давності відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений мінімальний стаж 15 років; допустити рішення суду до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та зобов'язано відповідача, починаючи з 26 вересня 2014 року, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 % заробітку. Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду, її оскаржив відповідач, який вважає, що судом при винесенні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що із введенням в дію Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058) порядок здійснення перерахунку пенсії змінився, а тому подальше її збільшення має проводитись відповідно до вимог цього Закону.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, суд приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачка обрала умови та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796, тому дії відповідача при перерахунку її пенсії є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справами, що позивачка є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

З розпоряджень про призначення та перерахунок пенсії вбачається, що позивачка отримує пенсію з 02.01.1999 року, яка призначена і обрахована на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення", з врахування положень ст.55 Закону № 796 (а.с. 16-18).

Однак, у зв'язку з проведенням пенсійної реформи та введення в дію з 01 січня 2004 року Закону № 1058 порядок здійснення перерахунку змінився.

Відповідно до статті 56 Закону № 796 право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок такого забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796 або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про пенсійне забезпечення» або спеціальним Законом № 796.

В матеріалах справи міститься заява позивачки про вибір умов та порядку пенсійного забезпечення відповідно до Закону № 796 (а.с. 14).

Обставини справи свідчать про те, що позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом № 796. Аналіз ст. 56 наведеного Закону свідчить про те, що вона визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Отже, потерпілий від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право за своїм вибором на одержання пенсії на умовах, визначених вказаним Законом.

Порівнюючи положення частини 2 статті 56 Закону № 796 та частини 1 статті 28 Закону № 1058, колегія суддів прийшла до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок.

Таким чином, оскільки позивач обрав пенсію, призначену відповідно до Закону № 796, то її збільшення повинно проводитися згідно норм цього ж Закону. Отже, дії відповідача щодо відмови в задоволенні заяви позивача про перерахунок йому пенсії відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796, є протиправними.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 квітня 2015 року у справі №162/696/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий : А.Р. Курилець

Судді : М.П. Кушнерик

О.І. Мікула