Справа № 817/1349/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1349/15

28 травня 2015 року 17год. 32хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:представник Самардак К.В,

відповідача: представник Ольшицький В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доКостопільського районного військового комісаріату Рівненської області
про визнання дій протиправними та незаконними, а повістку такою, що не тягне за собою обов`язку,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 (по тексту постанови - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом про визнання дій Костопільського районного військового комісаріату Рівненської області щодо вручення повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 протиправними та незаконними, а повістку про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 такою, що не тягне за собою обов`язку з`явитись до Костопільського райоонного військового комісаріату.

На думку позивача, дії Костопільського районного військового комісаріату щодо вручення повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 вчинено несвоєчасно, необгрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для їх вчинення, так як медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби завершено лише 23.04.2015, того ж дня, коли винесено постанову про придатність до військової служби, яку викладено у довідці №13/619 від 23.04.2015.

Відповідач позов не визнав про що представником було подано відповідне письмове заперечення.

У запереченні вказує, що 16.04.2015 року військовозобов`язаному була виписана повістка по частковій мобілізації на відправку у команді на 24.04.2015 року на підставі довідки ВЛК Костопільськогоо РВК №13/34 від 24.06.2014 року, за якою військовозобов`язаний ОСОБА_1 був визнаний «Придатний до військової служби» та яка була чинною у той момент.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача позов заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у письмовому запереченні, просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.04.2015 року, громадянин ОСОБА_1 прибув в Костопільський РВК та був направлений на повторний медичний огляд лікарями військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (по тексту постанови - ВЛК Костопільського РВК).

При цьому, матеріалами справи стверджено, що 16.04.2015 ОСОБА_1 вручено повістку про призов по частковій мобілізації на 24.04.2015 року.

21.04.2015 року, поскаржившись на здоров`я, ОСОБА_1 направлений для стаціонарного обстеження в Рівненську обласну клінічну лікарню до травматолога та ангіохірурга, що стверджується направленнями №12 (а.с. 12).

23.04.2015 року військово-лікарською комісією Костопільського РВК було прийнято постанову ВЛК оформлену довідкою ВЛК №13/619 про придатність до військової служби військовозобов`язаного ОСОБА_1 на підставі статтей 42 «в», 62 «в», 64 «в» графи II Розкладу хвороб, за графами таблиці додаткових вимог «Б» 3,4,5,6,7 (а.с. 9).

На думку суду, дії щодо вручення ОСОБА_1 повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015, вручення повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 є правомірними та такими, що вчинено в рамках чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України, закріпленим статтею 65 Конституції України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Такими законами є Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про оборону України».

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно із частиною другою статті 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьої цієї статті встановлено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Звільнення громадян України від виконання військового обов`язку (у відповідності до положень частини п`ятої статті 1) відбувається на підставах, визначених цим Законом, а виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина одинадцята статті 2).

Водночас, частиною першою статті 39 Закону № 2232-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 17.03.2014 р. № 1127-VII) встановлено, що призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу у зв`язку з мобілізацією та звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 06 травня 2014 року №454/2014, затвердженим Законом України № 1240-VII від 06.05.2014, (далі - Указ №454/2014), оголошено проведення часткової мобілізації (далі - мобілізація) на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

У відповідності до положень частини першої статті 22 Закону № 3543-XII, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

При цьому, відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації передбачена статтею 23 Закону № 3543-XII, згідно якої не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

- чоловіки, на утриманні яких перебувають п`ять і більше дітей віком до 16 років (такі чоловіки можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди тільки за місцем проживання);

- жінки, на утриманні яких перебувають діти віком до 16 років (такі жінки можуть бути призвані на військову службу в разі їх згоди і тільки за місцем проживання);

- зайняті постійним доглядом за особами, що його потребують, відповідно до законодавства України, в разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

- народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

- інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законами випадках.

Позивач стверджує, що при його призові на військову службу у зв`язку з мобілізацією відповідачем було порушено порядок вручення повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 з огляду на ту обставину, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби завершено лише 23.04.2015, того ж дня, коли винесено постанову про придатність до військової служби, яку викладено у довідці №13/619 від 23.04.2015.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року (далі - Положення), Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2.2. Положення штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Однак, на думку суду, посилання позивача на причинно-наслідковий зв`язок між проведеним медичним оглядом для визначення ступеня придатності до військової служби завершеного 23.04.2015, оформленого постановою про придатність до військової служби, яку викладено у довідці №13/619 від 23.04.2015 та врученням ОСОБА_1 повістки про призов по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 не заслуговує на увагу.

Так, суд вважає, що позивач заявляючи позовні вимоги не врахував той факт, що повістка по частковій мобілізації на відправку у команді на 24.04.2015 року виписана на підставі довідки ВЛК Костопільського РВК №13/34 від 24.06.2014 року, за якою військовозобов`язаний ОСОБА_1 був визнаний «Придатний до військової служби», та яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

При цьому, суд зазначає, що підстав поставити під сумнів довідку ВЛК Костопільського РВК №13/34 від 24.06.2014 року немає, так як у відповідності до пункту 22.12 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 року остання є чинною.

Згідно пункту 22.12. Положення, Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що на момент вручення повістки про призов позивача по частковій мобілізації від 16.04.2015 на 24.04.2015 не було підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, остання була вручена законно, оскільки на момент її вручення була чинна довідка ВЛК Костопільського РВК № 13/34 від 24.06.2014 року за якою громадянин ОСОБА_1 був визнаний придатний до військової служби.

Крім того, суд не встановив жодних суперечностей між довідками ВЛК Костопільського РВК №13/619 від 23.04.2015 та № 13/34 від 24.06.2014 року, які давали б підстави для неправильної правової оцінки ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби, так як в обох випадках військовозобов`язаний був визнаний придатний до військової служби.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання даного позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.