Справа № 810/280/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/280/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., представника позивача Франчук А.В., представника відповідача Грищука О.В., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальінстю "Софарма Україна" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальінстю "Софарма Україна" до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року у позові відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову в частині , оскільки вважає, що має місце недоведеність обставин, що має значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Договору /контракту №1 від 01.12.14 року та інвойсу № від 08.12.2014 р. ТОВ «Софарма Україна» ввезло на митну територію України продукцію компанії МЕДІКА АТ, а саме шампунь "Хігія" з гребінцем та шампунь "Альгіопікс".

При митному оформленні вищезазначеного товару (митна декларація № 125110008.2014.112511 від 22.12.2014 року) Позивачем було заявлено митну вартість відповідно контракту №1 від 01.12.2014 р., інвойсу № від 08.12.2014 року і № від 08.12.2014 р., специфікацій №1 від 18.12.14 року та №2 від 18.12.14, експортних декларацій №MRN 14BG005807A0153231 от 10.12.14 та №MRN 14BG005807A0153132 від 10.12.2014 р.

26.12.2014 р. відповідачем було винесено рішення № 125110008/2014/010227/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшена вартість імпортованого Товару: Шампунь "Хігія" з гребінцем - 1,59 Евро/уп. и Шампунь "Альгіопікс" 1,34 Евро/уп, що призвело до загального збільшення митної вартості за митною декларацією на суму 211433,53 грн. На підставі зазначеного рішення Відповідачем було прийняте рішення про відмову у митному оформленні вищезазначеного товару, оформлене карткою відмови № 125110008.2014.00035 від 26.12.2014 р. Умовою для наступного митного оформлення було зазначено подання митної декларації згідно вищезазначеного рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач вважає, що вищезазначені рішення є безпідставними та не відповідають вимогам законодавства з наступних підстав

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи, 22.12.2014 р. позивачем під час митного оформлення в режимі імпорт (ввезення на митну територію) Косметичних засобів для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопікс декларантом ТОВ Юніверсал лоджистик» було подано електронну митну декларацію.

Після проведення митних процедур електронній митній декларації було присвоєно № 125110008/2015/112511, по якій спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі-АСАУР) за напрямом митної вартості.

Згідно ч.1 ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст. 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 37 Митного кодексу України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 Митного кодексу України, аналіз ризику - це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012 р. № 362 (далі - Методичні рекомендації), а саме п. 2 розділу 2 передбачено, що робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом вивчення характеристик товару, проведення порівнять та перевірок.

Під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються джерела інформації, передбачені розділом 5 Методичних рекомендацій.

Згідно з матеріалами справи, Київською митницею ДФС було проведено аналіз рівня митної вартості оформлених товарів за кодом згідно з УКТ ЗЕД: та країною походження: Болгарія (ІЮ).

Під час здійснення аналізу виявлено митні декларації, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів: 100260001/2014/141124 від 24.07.2014; 100260001/2014/144667 від 14.10.2014.

Вартість одиниці продукції складала - шампунь «Хігія» з гребінцем у флаконах по 120 г. - 1,59 Євро/уп., шампунь «Альгопікс» у флаконах по 200 г. - 1,34 Євро/уп.

Згідно даного аналізу та здійсненого контролю було встановлено наступне, що митна вартість товарів заявлена позивачем відрізнялась від середньоконтрактної вартості, що була визначена митницею під час порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари. Відповідно до Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДМСУ наявна інформація, стосовно ціни митного оформлення товарів, які ввозив позивач, більше заявленої.

Відповідно до частин другої та третьої ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням аналізу інформації, що міститься у поданих до митного оформлення документах для перевірки цінової інформації на товари (косметичні засоби для догляду за волоссям шампуня «Хігія» з гребінцем та шампуня Альгіопікс), які ввозились на митну територію України та міститься у ЄАІС ДМСУ було запропоновано декларанту ТОВ «Софарма України» - ТОВ «Універсал Лоджистик» 26.12.2014 в письмовій формі електронним повідомленням надати оригінали документів, зазначених в митній декларації, для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: Договору/контракту №1 від 01.12.14, інвойс № від 08.12.2014 р. і № від 08.12.2014, специфікації №1 від 18.12.14 року №2 від 18.12.14, експортні декларації №MRN 14BG005807A0153231 та №MRN 14BG005807A0153232.

Проте, від декларанта вантажу 26.12.2014 отримано електронне повідомлення, яке містило інформацію про можливість надання лише експортної декларації відправника та прохання винести рішення про визначення митної вартості раніше встановленого законодавством 10- и денного терміну.

Згідно з частиною першою ст.266 Митного кодексу України декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, який вважав, що надані документи для підтвердження митної вартості не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості, що, в свою чергу, позбавляє митний орган можливості підтвердити заявлену митну вартість товарів.

Щодо застосування митним органом ідентичного методу необхідно вказати наступне.

Відповідно ч.2, ч.3 ст.58 Митного кодексу України Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки заявлена позивачем митна вартість не відповідала цінам, що склалися на відповідний товар на ринку імпорту на момент здійснення імпортної операції, що є порушенням п. 6 Указу Президента України від 25.08.1994 р. № 475/94 „Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів", яким встановлено, що при здійсненні суб'єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника, контрактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

Згідно з ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі наявних в базі даних єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС (далі-ЄАІС) митних декларацій, за якими проведено митне оформлення повністю ідентичних товарів 100260001/2014/141124 від 24.07.2014 р. та 100260001/2014/144667 від 14.10.2014, був вибраний другорядний метод (а) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

З огляду на наведене, митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товару від 26.12.2014 №125110008/2014/010227/1.

Внаслідок прийняття рішення про коригування митної вартості товарів Київською митницею Міндоходів було видано позивачу Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.12.2014 №125110008/201/00035 з роз'ясненням вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів.

Що стосується законодавчого обгрунтування відмови у митному оформленні за МД від 22.12.2014 №125110008/2015/112504 на підставі прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.12.2014 №125130008/2014/010227/1, то судом з'ясовано, що дана дія відповідача є правомірною з огляду на наступне.

Згідно з п. 1.1 розділу І Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, далі - Правила 598), рішення про коригування митної вартості товарів

- закріплення результатів здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів як до, так і після їх випуску.

Даними правилами не обмежується застосування прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості за будь-якими митними деклараціями, що містять ідентичні відомості.

Разом з тим, відповідно до п. 17 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 (далі - Положення 450), митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа заповнюється на партію товарів, що переміщуються через митний кордон України на підставі одного зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість зовнішньоекономічного договору (контракту), та поміщується у визначений митний режим.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що законом передбачена можливість оформлення однієї партії товарів за кількома митними деклараціями за умови, що таке розділення не призводить до віднесення товарів до таких, що не є об'єктом оподаткування митними платежами, та митні декларації подаються на всі товари у складі цієї партії незалежно від їх вартості (абз.2 п. 20 Положення 450). Водночас надання двох декларацій на ідентичний товар, що переміщується за одним зовнішньоекономічним договором від того самого вантажовідправника до одного й того самого вантажоодержувача не може використовуватись декларантами чи уповноваженою ними особою задля ухилення від застосування єдиного для партії товару порядку визначення митної вартості та нарахування/сплати митних платежів.

Крім того, слід зазначити, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів за кожною окремою МД, посадова особа зобов'язана керуватися автоматизованою системою аналізу та управління ризиками, як про це вказується у п. 4.5.4 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого виказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, далі - Порядок 631).

У даному випадку таке рішення було наявне, більш того, воно прийнято на ідентичний товар, що переміщувався через митний кордон України в один і той же час та документи, що подані до митного оформлення містять ідентичні відомості.

Слід зауважити, що стандартним правилом 3.14 розділу 3 вищевказаної Конвенції передбачено, що якщо митна служба реєструє попередню декларацію на ідентичний товар, то застосовувані до цих товарів заходи митно-тарифного регулювання не повинні відрізнятися від тих, які б застосовувались у разі, якщо із самого початку була б подана одна декларація на вказані товари. При цьому, нарахування митних платежів здійснюється у можливо короткий термін після подачі декларації на товари або іншого виникнення зобов'язань щодо сплати мит та податків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки обидві митні декларації було подано на один і той же товар, за одним контрактом із аналогічними документами та митна вартість щодо одніє з декларацій не є визнаною митницею, що слугувало підставою для відмови, такі ж умови застосовуються і до іншої поданої декларації, що і було здійснено у спірному випадку.

Київською митницею ДФС, в тому числі з метою уникнення необґрунтованого затримання митного оформлення, застосовано до обох поданих ЕМД від 22.12.2014 єдині заходи митно-тарифного регулювання, як того і вимагає чинне законодавство.

А отже, з огляду на наведені обставини, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що дії митниці щодо відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів через митний кордон України та відповідно коригування митної вартості вищезазначеного товару є законними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, посадові особи митного органу діяли відповідно до ст. 19 Конституції України виключно на підставі, в межах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Що стосується посилань апелянта на те, що пояснення свідка ОСОБА_6 судом першої інстанції неправильно викладено в судовому рішенні, а саме, насправді, ОСОБА_6 надала оригінали усіх документів до прийняття оскаржуваного рішення, окрім контракту, що був поданий наступного дня, то колегія суддів вважає, що такі доводи спростовуються долученим до матеріалів справи елетронним повідомленням ОСОБА_6 від 26.12.2014 року, яке містить інформацію про можливість надання лише експортної декларації відправника та прохання винести рішення про визначення митної вартості товару раніше встановленого законодавством 10-денного терміну (а.с.69).

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальінстю "Софарма Україна" залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 24 березня 2015 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлений 08.06.2015.

.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.