Справа № 810/2007/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року № 810/2007/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГостомельського споживчого товариства
доІрпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся позивач- Гостомельське споживче товариство з адміністративним позовом до Ірпінської ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.04.2015 № .

В обґрунтування своїх вимог вказує на наявність всіх даних в КОРО та фіскальних чеків, у зв'язку з чим посилається на безпідставність претензій перевіряючих з приводу не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства за перевіряємий період і вважає безпідставним накладення на нього штрафу.

В призначений для розгляду справи час у судове засідання представники сторін не прибули з невідомих для суду причин, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, із наданням їм відповідної правової оцінки, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Гостомельське споживче товариство є юридичною особою, код за ЄДРПОУ № 01754178. Матеріалами справи встановлено, що Головне управління ДФС у Київській області на підставі наказу №62 від 26.02.2015 провело фактичну перевірку Гостомельського споживчого товариства з питань дотримання вимог ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VI, Законів України від 06.07.1995 № 265/95-BP «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

За результатами перевірки було складено акт від 27.03.2015, на підставі висновків якого прийняла податкове повідомлення-рішення № від 09.04.2015 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 237006,1 грн. за порушенням п. 2.6 Положення про введення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а саме не оприбуткування готівкових коштів у касі підприємства в сумі 47 401, 22 грн. за період з 25.03.2015 р. і 26.03.2015 р.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд звертає увагу, що предметом розгляду адміністративних справ, є, зокрема визначення законності рішень (дій або бездіяльності) суб'єктів владних повноважень. Виходячи із завдань адміністративного судочинства України суди перевіряють прийняті рішення (дії, бездіяльність) щодо дотримання суб'єктом владних повноважень наданих повноважень та способу їх прийняття, відповідності рішення Конституції та законам України; з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); а також встановлюють фактори неупередженості; добросовісності; розсудливості при їх прийнятті, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації тощо.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою врегульований Положенням про введення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637). Згідно з п. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як встановлено судом, позивачем до перевірки був наданий належним чином зареєстрований і опломбований РРО модель Міні-Т400МЄ, фіскальний номер , реєстраційне посвідчення № від 07.06.2013, за допомогою якого позивач здійснював оприбуткування готівкових коштів і на підставі фіскальних звітних чеків відображає їх у книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) про що свідчать записи у пункти 2.1.1 - 2.1.3. акта перевірки від 27.03.2015 та безпосередньо копія книги обліку розрахункових операцій №р/3 від 03.01.2015, яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1.2 Положення №637, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

25.03.2015р., Гостомельським споживчим товариством отримано готівкових коштів на суму 2 330, 00 грн. згідно Z-звіту №440 фіскальний номер і 26.03.2015 Z-звіт № 441 на суму 0, 00 гривень, які були проведені через РРО і відображені КОРО №р/3 відповідно до абз. 3 п. 2.6 Положення № 637, копії яких наявні в матеріалах справи.

Суд зазначає, що висновок ГУ ДФС у Київській області щодо не оприбуткування в касі позивача готівкових коштів в сумі 2 330, 00 грн. за 25.03.2015 і за 26.03.2015 на підставі фіскальних звітних чеків РРО Z-звіт № 440 від 25.03.2015 на суму 2 330, 00 грн., Z-звіт №441 від 26.03.2015 на суму 0,00 грн. не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується належно оформленою КОРО № р/3.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у письмових запереченнях на адміністративний позов щодо не оприбуткування готівкових коштів у касі позивача на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме:

фіскальний номер Z-звіт № 724 від 25.03.2015 на суму 3 966, 78 гривень, Z-звіт № 725 від 26.03.2015 на суму 2 939, 91 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 641 від 25.03.2015 на суму 2 648, 48 гривень, Z-звіт № 642 від 26.03.2015 на суму 2 507, 36 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 518 від 25.03.2015 на суму 1 724, 12 гривень, Z-звіт № 519 від 26.03.2015 на суму 1 169, 78 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 551 від 26.03.2015 на суму 1 782, 25 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 636 від 25.03.2015 на суму 978, 97 гривень, Z-звіт № 637 від 26.03.2015 на суму 1 011, 06 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 646 від 25.03.215 на суму 4 514, 72 гривень, Z-звіт № 647 від 26.03.2015 на суму 5 161, 74 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 594 від 25.03.2015 на суму 1 003, 59 гривень, Z-звіт № 595 від 26.03.2015 на суму 9 18, 58 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 649 від 25.03.2015 на суму 2 787, 12 гривень, Z-звіт № 650 від 26.03.2015 на суму 2 019, 11 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 641 від 25.03.2015 на суму 657, 00 гривень, Z-звіт № 642 від 26.03.2015 на суму 590, 97 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 642 від 25.03.2015 на суму 1 175, 51 гривень, Z-звіт № 643 від 26.03.2015 на суму 1 361, 98 гривень;

фіскальний номер Z-звіт № 646 від 25.03.2015 на суму 2 110, 64 гривень, Z-звіт № 647 від 26.03.2015 на суму 3 341, 61 гривень, оскільки зазначені Z-звіти зняті з РРО, які розміщені на інших територіальних одиницях Київської області у відокремлених структурних підрозділах Гостомельского споживчого товариства. Зазначені РРО і КОРО до них у відокремлених структурних підрозділах не перевірялися, що підтверджується п. 2.1.4. акта перевірки від 27.03.2015.

У відповідності до п. 2.6 Положення № 637, уся готівка повинна оприбутковуватися у день одержання готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень.

Як встановлено судом, 25.03.2015 та 26.03.2015 позивач будь-яких готівкових коштів від своїх відокремлених структурних підрозділів не одержував. Зворотнього відповідачем не доведено та документально не підтверджено.

Знахолдення Z-звітів РРО відокремлених структурних підрозділів Гостомельського споживчого товариства не може бути доказом не оприбуткування готівкових коштів у касі Гостомельського споживчого товариства, оскільки сама по собі їх фактична наявність не доводить фактичного одержання готівки позивачем від своїх відокремлених структурних підрозділів.

Пунктом 2.7 Положення №637 передбачено, що виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Згідно абз. 2 п. 5.2 Положення № 637, установлений ліміт каси затверджується внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства. Для відокремлених підрозділів ліміт каси встановлюється і доводиться до їх відома відповідними внутрішніми наказами (розпорядженнями) підприємства - юридичної особи.

Пунктом 5.1 Положення № 637 визначено, що якщо підприємство в окремі дні не має перевищення ліміту каси, то таке підприємство може в ці дні не здавати в установлені строки готівку.

Матеріалами справи підтверджено, що Гостомельським споживчим товариством на підставі розпоряджень правління № 1 від 03.01.2015 та № 1-а від 03.01.2015 встановлені ліміти кас та строки здавання готівкової виручки, відповідно до Положення № 637 зроблений розрахунок встановлення ліміту кас, однак контролюючими органами це питання не досліджувалося.

Згідно акта фактичної перевірки від 27.03.2015, під час перевірки позивача працівники контролюючого органу не перевіряли РРО та КОРО відокремлених структурних підрозділів позивача, не встановлювали ліміти кас та строки здавання готівкової виручки по підприємству та його відокремлених структурних підрозділах, не встановлювало факт наявності готівкової виручки у позаробочий час в касах відокремлених підрозділів в рамках визначених лімітів тощо.

Крім того суд зазначає, що готівкові розрахунки проводилися із застосуванням РРО, тому суд не може погодитися з твердженнями відповідача щодо порушення позивачем п. 2.6 Положення № 637 з огляду на не сформовану станом на день проведення перевірки, касової книги підприємства та те, що касові ордери не виписувалися, облік готівкових коштів, отриманих за робочі зміни 25.03.-26.03.2015 на підставі прибуткових касових ордерів в касовій книзі позивача не здійснено, а зазначені готівкові кошти не оприбутковано з огляду на не відповідність тверджень відповідача абз. 3 п. 2.6 Положення № 637, згідно якого у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Судом встановлено і це не заперечується відповідачем в акті перевірки від 27.03.2015, що згідно п. 2.1.3 (КОРО зареєстрована належним чином), 2.2.8 (розрахункові документи, що підтверджують виконання розрахункової операції - друкуються), 2.2.12 (фіскальні звітні чеки друкуються та зберігаються в КОРО) та інше, що позивачем готівкові розрахунки проводилися із застосуванням РРО, тому оприбуткування готівки зафіксовано у КОРО, яка досліджена судом і будь-яких розбіжностей чи то недоліків не містить. Матеріали справи не містять відомостей щодо не застосування позивачем РРО, та інформації щодо проведення позивачем 25.03.-26.03.2015 готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами, тому не сформована на момент перевірки касова книга не є підставою для висновків податкового органу про порушення п. 2.6 Положення № 637, з огляду на використання позивачем РРО, що підтверджується КОРО. Даний факт відповідачем не спостований.

Позивачем готівкові розрахунки проводились із застосуванням РРО. Порядок ведення книги обліку розрахункових операцій визначений Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 № 417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1618/24150.

Аналіз положень зазначеного Порядку дозволяє суду дійти висновку, що проведення підприємством обліку готівки в касі у книзі обліку розрахункових операцій здійснюється шляхом щоденного виконання у такій книзі записів про рух готівки та суми розрахунків.

З наведених законодавчих приписів слідує, що оприбуткування готівки включає сукупність законодавчо встановлених дій, зокрема, для підприємств (підприємців), які здійснюють готівкові розрахунки при продажу товарів (послуг) із застосуванням РРО, тобто для позивача, - реєстрацію таких коштів через РРО та відображення цієї готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

В акті фактичної перевірки не наведено фактів невиконання позивачем будь-якої з цих дій: факту не проведення коштів через РРО та не відображення такої готівки у книзі ОРО. Судом встановлено, що готівка за 25.03.2015 та 26.03.2015 була проведена через РРО, що підтверджується Z-звітами за відповідні дати; така готівка відображена в Книзі ОРО (а.с. 14-17).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11.12.2012 встановила, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Наведене свідчить, що Гостомельське споживче товариство здійснює оприбуткування готівкових коштів у відповідності абз. 3 п. 2.6 Положення № 637 із застосуванням РРО, а тому доводи відповідача спростовані документально підтвердженими доказами справи, що в свою чергу дає підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 162 КАСУ, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно зі ст. 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та винесення відповідних рішень.

Ураховуючи все викладене, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 53, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 09.04.2015 № .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.