Справа № 17940/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2010 р. справа № 2а-1215/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2008 року

у адміністративній справі 2а-1215/08/1170 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості з державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 заборгованість з виплати заборгованості по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 р. в сумі 1982,60 грн.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2008 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки.

На обґрунтування апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної державної адміністрації посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, яке полягає у неврахуванні судом при вирішенні спору положень законодавства, чинного на час проведення відповідачем виплат позивачці допомоги по догляду за дитиною, а саме: ст.15 та п.3 розділу 7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік». Вказує на те, що показники Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік та 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»сформовано на підставі чинної нормативно-правової бази та повністю розподілено між головними розпорядниками бюджетних коштів, і в цьому закону не передбачено витрат, що повязані з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким до того ж не встановлено джерела фінансування додаткових витрат та не зобовязано внести відповідні зміни до бюджетного закону. За наведених обставин, відвідач вважає, що взяти на себе зобовязання щодо проведення соціальних виплат, він може лише у разі внесення відповідних змін до Закону «Про Державний бюджет».

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є бездіяльності територіального органу праці та соціального захисту населення щодо призначення, нарахування та виплати позивачці у період 2007 р. державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірах менших ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної державної адміністрації у звязку з народженням нею 27.10.2005 року дитини. Щомісячна державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачем нараховувалася та виплачувалася позивачці починаючи з квітня 2007 р. у розмірах, визначених положеннями Законів України Про державний бюджет України на 2007 рік. А саме, відповідачем було виплачено позивачці допомогу по догляду за дитиною: за квітень-липень 2007 р по 129,03 грн. щомісячно; у серпні 2007 р. 132,64 грн.; у вересні 2007 р. 134,45 грн.; у жовтні 2007 р. 136,13 грн.; у листопаді 2007 р. 140,05 грн.; у грудні 2007 р. 144,10 грн.

Задовольняючи частково позов по цій справі, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що дію ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»стосовно розміру виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку було відновлено з 09.07.2007 р., оскільки цією датою Конституційним Судом України було ухвалено рішення № 6-рп, яким визнані неконституційним положення п.14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що встановлювали інший розмір вказаної допомоги.

Колегія суддів погоджується з постановою суду першої інстанції в частині протиправності бездіяльності відповідача щодо неврахування положень рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та положень ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», а також в частині наявності підстав для відновлення прав позивачки на отримання допомоги по догляду за дитиною до трьох років у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, оскільки при прийнятті рішення суд правильно керувався положеннями Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р., яке має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень статі зазначеного закону та визнані неконституційними.

Ухвалене Конституційним Судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р є остаточними і не може бути оскаржене, відповідно є обов'язковими до виконання на території України, тому відповідач зобовязаний був нараховувати і виплачувати позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до шести років починаючи з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.

Наведене повністю узгоджується з п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р. в якій зазначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за Рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Обовязок відповідача забезпечити виконання ухваленого Конституційним Судом України рішення також випливає з положень ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України» щодо порядку виконання рішень, висновків Конституційного Суду України.

Відповідно до ст.1 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. А відповідно до ст.5 цього Закону встановлено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, призначаються і виплачуються органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків дитини.

Органи управління праці та соціального захисту населення, які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій, у тому числі: державної допомоги сім'ям з дітьми - є органами виконавчої влади і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції та вимогам Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», яким встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Таким чином, оскільки функції з призначення, нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною згідно Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»діючим законодавством покладено саме на органи праці та соціального захисту населення, доводи відповідача по справі стосовно неможливості залучення його по справі відповідачем є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам по справі, а також суперечать приписам ст.19 Конституції України якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача щодо відсутності у нього обовязку донараховувати та виплатити позивачці починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачці у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, колегія суддів вважає, що відповідач ігноруючи висновки Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року та положення діючої з 09.07.2007 р. статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», тим самим проявив у вказаний період часу бездіяльність.

За наведених обставин правильними висновки суду першої інстанції щодо обовязку відповідача донарахувати та виплатити позивачці суму недоотриманої нею державної допомоги за вказаний період часу виходячи із прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав у липні-вересні 2007 р. суму у розмірі 463 грн. щомісячно та у жовтні-грудні 2007 р. суму у розмірі 470 грн. щомісячно, за відрахуванням отриманих позивачкою сум допомоги у вказаний період часу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції у вищенаведеній частині належним чином мотивовано і за своїм змістом та формою судове рішення відповідає вимогам матеріального закону, тому апеляційна скарга відповідача в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що не може бути залишено в силі рішення суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 року конкретно визначеної судом суми заборгованості по недоплаченій допомозі.

За Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 «Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років».

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачці у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. щомісячної державної допомоги у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, колегія суддів також вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивачки конкретно визначеної суми недоотриманої нею щомісячної допомоги по догляду за дитиною, оскільки у такий спосіб суд першої інстанції вийшов за межі встановленої КАС України компетенції адміністративного суду та прийняв рішення, що стало матеріально-правовим фактом, який замість рішення субєкту владних повноважень породив правовідносини за участю позивачки, що не передбачається Законом.

У разі встановлення судом факту протиправних дій або бездіяльності відповідача призначити та донарахувати допомогу по догляду за дитиною до трьох років, суд має зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Тобто суд, встановивши порушення відповідачем закону при визначенні розміру допомоги, повинен примусити субєкта владних повноважень до належного виконання ним обов'язку щодо призначення та донарахування сум допомоги.

Адміністративний суд не наділений правом на призначення та визначення розміру виплати допомоги замість субєкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції субєкту владних повноважень відповідача.

Згідно до вимог ст.ст.2,11,162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосовувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких вона просить, але в межах визначених КАС України повноважень.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивачки щодо зобовязання відповідача перерахувати конкретно визначену суму допомоги за період липня-грудня 2007 року, і для відмови у задоволені цих позовних вимог, з прийняттям нової постанови в цій частині про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобовязання відповідача вчинити певні дії, тобто до призначення, донарахування та виплати позивачці недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день виплати допомоги по догляду за дитиною починаючи з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2008 року скасувати в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 заборгованість з виплати заборгованості по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 р. в сумі 1982,60 грн.

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 заборгованість з виплати заборгованості по державній допомозі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 р. в сумі 1982,60 грн.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 сум щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року у розмірі меншому ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської районної адміністрації призначити, донарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої нею у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати у період липня-грудня 2007 року

В іншій частині Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2008 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту постанови

Повний текст постанови виготовлено 02 лютого 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3