Справа № 18000/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2010 р. справа № 2а-1499/08/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-1499/2008/1170 за позовом ОСОБА_1 до Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області про зобовязання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а :

У вересні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про зобовязання видати йому паспорт громадянина України згідно поданих ним документів.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено та зобовязано Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області видати паспорт громадянина України ОСОБА_1 згідно поданих ним документів, а також стягнуто на користь ОСОБА_1 з держбюджету України судові витрати в розмірі 3,40 грн.

В апеляційній скарзі Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1.

Апеляційна скарга відповідача мотивована невідповідністю судового рішення нормам чинного законодавства, неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до незаконного і необґрунтованого її вирішення. Відповідач вказує на те, що в ході перевірки встановлено, що позивач на час отримання паспорта громадянина України не набув статусу громадянина України, оскільки паспорт громадянина України видається особі, яка є громадянином України.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статтю 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відділ громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є органом виконавчої влади та суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача (який є суб'єктом владних повноважень) видати йому паспорт громадянина України, суд першої інстанції зобов'язаний був встановити, чи діяв відповідач на підставі закону, чи є його дії обґрунтованими, безсторонніми та добросовісними.

При апеляційному перегляді справи, колегіє суддів встановлено, що підставою для задоволення позову ОСОБА_1 став встановлений в судовому засіданні першої інстанції при розгляді даної справи факт (а.с.158) того, що 13.07.1999 р. Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області на імя ОСОБА_1 був виданий паспорт громадянина України серії ЕА № 645817, який був вилучений у позивача 12.01.2005 р. у звязку з порушенням слідчим відділом СБУ в Кіровоградській області кримінальної справи та дорученням паспорту позивача до цієї справи як речового доказу.

При цьому, суд першої інстанції формально посилаючись на відповідні норми Закону України «Про громадянство України», а також спираючись на п.20 Наказу МВС України від 15.06.2006 р. № 600 та довідку Державного департаменту України з питань виконання покарань Кіровоградського СІЗО від 13.09.2006 р.- прийшов до помилкового висновку про протиправність відмови відповідача у видачі ОСОБА_1 паспорту громадянина України лише на підставі поданих ним 10.10.2006 р. разом з заявою документів.

Водночас, суд першої інстанції не прийняв до уваги наявних в матеріалах справи письмових доказів, які мають суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач народився 02.01.1962 року в місті Куйбишеві (ОСОБА_2) Росія та мав прізвище «Давидов», 11.09.1981 р. позивач зареєстрував в ЗАГСі м.Куйбишева шлюб з громадянкою ОСОБА_3, що підтверджується записом в картці Форми Ф-1 (а.с.92). Згідно внесених до вказаної картки Ф-1 даних, позивач був засуджений до позбавлення волі і після свого звільнення 13.11.1987 р. з місця позбавлення волі, на підставі поданої ним заяви від 01.02.1988 р. та довідки УР-65/5 за № ДС 084069 від 17.11.1987 р. і свідоцтва про шлюб, позивачу на імя ОСОБА_4 був виданий паспорт серії ХІІІ-ЕР № 5558719 від 02.02.1988 р.

Крім того, з зазначеної у попередньому абзаці картки Ф-1 вбачається, що у травні 1994 року працівником міліції УОП при УВС Самарської області робився запит на фотокопію Ф № 1 і 4-х фото (а.с.94), а згідно інформації ПВУ ГУВС Самарської області Російської Федерації, ОСОБА_4 значиться зареєстрованим з 25.07.1990 року за адресою: м.Самара вул..Вольська 11-33 по паспорту серії ХІІІ-ЕР № 558719, виданому 1988 році Советстким РУВС м.Самари. У звязку з тим, що позивач 20.06.1994 р. ухилився від слідства, що проводилося ГУВД Самарської області Кіровським РУВД (а.с.112), з 22.08.1994 року він під прізвищем «Давидов»перебуває у федеральному розшуку за підозрою у скоєнні злочину, передбаченого статтею 93 ч.1 КК РФ від 01.01.2001 р., і запобіжним заходом позивачу обрано арешт (а.с.110, 112)

Вищенаведене свідчать про те, що позивач у цій справі до червня 1994 року постійно проживав на території Російської Федерації, і до наступного часу значиться зареєстрованим по паспорту серії ХІІІ-ЕР № 558719 за адресою: м.Самара вул.Вольська 11-33.

Будь-якої інформації та доказів про те, що з громадянкою ОСОБА_3 розірвано шлюб і про виписку з вул..Вольська 11-33 м.Самарапозивач суду не надав. Також не надав доказів на підтвердження того, що він проживаючи до 1994 року на території Російської Федерації не набув громадянства Росії, або у визначеному законом порядку відмовився від цього громадянства.

Стаття 2 Закону України «Про громадянство України» передбачає, що принципом законодавства України про громадянство є запобігання виникненню випадків безгромадянства . Пункт 3 статті 6 ратифікованої Україною Європейської конвенції про громадянство встановлює, що кожна держава-учасниця передбачає у своєму внутрішньодержавному праві можливість натуралізації для осіб, які законно та постійно проживають на її території. Згідно п.4 цієї ж статті, кожна держава-учасниця у своєму внутрішньодержавному праві спрощує процедуру набуття її громадянства для особи без громадянства яка постійно проживає на її території.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року N 2235-III громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Як зазначалося вище по тексту постанови, судом першої інстанції в судовому засіданні встановлено, що позивач отримав 13.07.1999 р. паспорт громадянина України серії ЕА № 645817, що був виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області на імя ОСОБА_1 Проте, за записами в цьому паспорті (а.с.95) ОСОБА_1 народився 01 січня 1962 року в місті Москва Росія що не відповідає дійсності, оскільки датою народження позивача є 02.01.1962 р. та місто Куйбишев, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ШД № 134986 від 05.02.1962 року (а.с.126).

Зазначене свідоцтво про народження (а.с.126) представлено суду позивачем, але без будь-яких пояснень невідповідності даних про його народження в паспорті (а.с.95) вилучення якого він вважає незаконним, та замість якого вимагає зобовязати відповідача видати інший паспорт як особі з громадянством України, що звільнилася з СІЗО (місця позбавлення волі)

Також, позивач при зверненні до суду не обґрунтував, а суд першої інстанції не прийняв до уваги, що згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб (а.с.49) позивач маючи прізвище «Давидов»та громадянство Росії, зареєстрував 17.05.1996 р. в Кіровському відділі актів цивільного стану Кіровоградської області Кіровоградського МУЮ шлюб з громадянкою ОСОБА_5, узявши після одруження прізвище «Харченко». Наведене свідчить про те, позивач і станом на 1996 рік був громадянином України

Представлені позивачем до суду довідки з квартальних комітетів та житлових управлінь міста Кіровограда у цій справі прийматися до уваги та досліджуватися не можуть, оскільки в порядку адміністративного судочинства не належить вирішувати питання про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У визначеному законом порядку позивач такий факт не встановлював.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність та законність відмови відповідача видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України без попереднього визначення йому статусу на території України. Правильним колегія суддів вважає також розяснення позивача порядку та місця його звернення для вирішення питання про отримання паспорту.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст.5 Закону України «Про громадянство України» особи народжені в Україні, що досягли 16-річного віку, мають право на отримання паспорта громадянина України, документа, який підтверджує наявність у них громадянства України, а документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України;свідоцтво про належність до громадянства України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; проїзний документ дитини; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну

Конкретна процедура реалізації права громадян на отримання паспорта громадянина України встановлена Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 15.06.2006 року № 600, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2006 року за № 804/12678

Проте, наведений порядок не може мати до позивача нікого відношення, бо відповідно до проведеної УМВС України в Кіровоградській області перевірки, паспорт ОСОБА_1 визнано таким, що видано з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що підлягає вилученню і знищенню.

Колегія суддів зазначає, що рішення про оформлення набуття громадянства України може бути скасовано в разі набуття громадянства шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

В такому випадку скасування рішення про оформлення набуття громадянства, вилучення паспорту громадянина України відбувається у порядку, передбаченому ст.ст.21,22 Закону України «Про громадянство» і є компетенцією спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань громадянства і підпорядкованих йому органів, а не адміністративного суду.

Як встановлено колегією суддів та підтверджено матеріалами справі і не заперечується представником відповідача в судовому засіданні, складений за результатами перевірки Висновок, що був затверджений начальником УМВС України в Кіровоградській області 04.12.2004 р. (а.с.104-105) позивачем не оскаржувався. Не оскаржувалися позивачем також процесуальні дії по вилученню у нього паспорту громадянина України та закордонного паспорту (а.с.55).

Разом з тим, рішення щодо визнання набуття та прийняття позивачем громадянства України не розглядалось і ніким не приймалось.

Таким чином, оскільки під час офіційного з`ясування обставин справи, колегією судом не встановлена протиправність дій відповідача у цій справі, але при цьому встановлено, що паспорт громадянина України серії ЕА № 6458171 був вилучений у позивача у звязку з його видачею з порушенням вимог чинного законодавства службовими особами, за що колишній начальник відділення ГІРФО Кіровського ВМ Кіровоградського МВ УМВС ОСОБА_6 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 і зобовязання відповідача до вчинення певних дій

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи за позовом ОСОБА_1 припустився порушень матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи відповідача заслуговують на увагу та є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволеню . За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст..205, ст..207. Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області задовольнити

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 березня 2009 року скасувати, у задоволені позову ОСОБА_1 до Відділення громадянства імміграції і реєстрації фізичних осіб Ленінського ВМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області про зобовязання вчинити певні дії - відмовити

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст постанови буде виготовлено 15 червня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_7

ОСОБА_2