Справа № 2-а-256/11
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд
Справа № 2-а-256/11
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в особі судді Волкової О.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень до проведення перерахунку пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2011 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень до проведення перерахунку пенсії , у якому просив визнати дії відповідача неправомірними в частині відмови в перерахунку пенсії у відповідності до ст.. 50 ,54 ,67 ,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » та зобовязати управління Пенсійного Фонду України у Віньковецькому районі провести перерахунок пенсії у відповідності до ст..50 , п.4 ст. 54 , ст..67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи »з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком , передбаченої ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також додаткової пенсії в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком з врахуванням раніше виплаченої суми за період з 01.09.2009 року по даний час.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1-й категорії, інвалідом 2-ї групи, з 1999 року. Згідно ст.. ст. 67, 54, 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»відповідач повинен виплачувати йому державну пенсію у розмірі не нижчому як 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі не менш як 75% мінімальної пенсії за віком, однак фактично позивач отримує пенсію в значно меншому розмірі ,ніж встановлено законом. У звязку з цим 01.02.2011 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії , але розглянувши заяву позивача про перерахунок пенсії відповідач йому відмовив. З огляду на те , що постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними нормативно- правовими актами , а у разі виникнення колізії між Постановами КМ України та нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вважає , що застосуванню підлягають положення Закону , а тому відмова відповідача у перерахунку пенсії порушує його законні права. Просив також визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити його.

Ухвалою суду від 25 лютого 2011 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду було задоволено та поновлено пропущений строк звернення до суду.

28.02. 2011 року відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів . 10.03.2011 року відповідач надав суду свої заперечення на позов , в яких зазначив, що порядок обчислення пенсії по інвалідності ,що настала внаслідок каліцтва чи захворювання , і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання цього Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено , що розмір пенсії по 2 групі інвалідності для учасників ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році не може бути нижчим 1060 грн. Додаткова пенсія інвалідам 2 групи встановлена в розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , тобто з 1 липня 2010 року 212 ,70 грн. Вказував , що з 01 липня 2008 року вступила в дію постанова Кабінету міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян »№654 від 16.07.2008 року , якою передбачено , що розмір пенсії по інвалідності 2 групи з учасників ліквідації підвищень , додаткових пенсій , цільової грошової допомоги та інших доплат встановлений в розмірі 1200 гривень. Оскільки Управління Пенсійного Фонду України є органом виконавчої влади , то нормативні акти Кабінету Міністрів України є для нього обовязковими для виконання. Враховуючи , що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено , що фінансування виплат за цим Законом проводиться із державного бюджету , а не із бюджету Пенсійного Фонду України , в діях управління Пенсійного Фонду України у Віньковецькому районі не вбачається будь-яких порушень законодавства . Просив у задоволенні позову відмовити , та в частині порушення строку звернення до суду позовні вимоги залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов ,суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи безтерміново , учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії І осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, серія А № 023092 від 28.04.1994 року з вкладкою № 170722 , та довідкою МСЕК №268394.

01 лютого 2011 року позивач звернувся до УПФУ у Віньковецькому районі із заявою про перерахунок призначеної державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, в звязку з отриманням 2-ї групи інвалідності по захворюванню ,яке повязане з роботами на Чорнобильській АЕС з 01.09.2009 року , але отримав відмову, що підтверджується листом від 07.02.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року за № 1058-4, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообовязкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону таке право закріплене за особами, яким до набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення»- за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел.

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яке має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Абзац перший пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»передбачає, у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, у тому числі відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціального захисту потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки відповідно до ст.. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Розділ 8 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає види пенсій особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»передбачає, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 1 групи 100 відсотків, 2 групи 75 відсотків, 3 групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частиною четвертою статті 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 1 групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком, 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15.07.1999 р. № 966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»від 5.10.2000 р. № 2017-111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст.. 28 Закону «Про загальнообовязкове

державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 Закону (в редакції Закону № 2505-4 від 25.03.2005 р., що діє з 31.03.2005 р.) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.. З наведеного вбачається, що призначення та перерахунок пенсії позивачу слід здійснювати згідно до вимог ст.. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з моменту збільшення розміру прожиткового мінімуму незалежно від звернення пенсіонера (позивача) до органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами при визначені розміру державної пенсії та додаткової пенсії позивача підлягають застосуванню ч. 4 ст. 54 та ч. 1 ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанов Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, які суттєво обмежують і погіршують конституційні права позивача.

Таким чином, для позивача, який є інвалідом 2-ї групи, особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність.

Суд не приймає до уваги подане відповідачем заперечення , оскільки воно порушує принцип верховенства права ( ст.8 Конституції України ) ,право громадян на соціальний захист (ст..46 Конституції України ) , при цьому прийняття нових законів або внесені зміни до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод ( ст.22 Конституції України ).

ОСОБА_1 цього , згідно ст..9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України , закону України , міжнародному договору , згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України , або іншому правовому акту , суд застосовує правовий акт , який має вищу юридичну силу , у звязку з чим суд , виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо виплати пенсії позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України , а не в межах встановлених відповідним Законом України.

За наведених обставин , коли позовні вимоги ґрунтуються на Законі , відповідач , нараховуючи і виплачуючи позивачеві пенсію у розмірах , які не відповідають законодавчому критерію їх перерахунку , а також відмовивши у перерахунку пенсії , діяв неправомірно , чим порушив відповідні пенсійні права позивача , які підлягають судовому захисту.

Поновити порушене право позивача слід шляхом зобовязання відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01 вересня 2009 року по день звернення до суду , виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Керуючись ст..8 ,22,46 ,55 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, ст.ст. 9, 11 , 70-71, 158-163, 1832 , 256 КАС України ,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання субєкта владних повноважень до проведення перерахунку пенсії задовольнити . Визнати неправомірними дії по відмові Управління пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54, 67 ,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму встановленого ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 01 вересня 2009 року по 23 лютого 2011 року включно з врахуванням проведених виплат.

Постанова у межах стягнення суми за один місяць підлягає негайному виконанню. Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами , а також іншими особами у звязку з тим , що суд вирішив питання про їхні права , свободи ,інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М.Волкова