Справа № 856/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2010 р. справа № 2а-1916/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2009 року

у адміністративні справі № 2а-1916/09 за позовом ОСОБА_1 до відділення Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території Солонянського району м.Дніпропетровська про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

29 вересня 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення Державтоінспекції з обслуговування адміністративної території Солонянського району м.Дніпропетровська, в якому просив встановити відсутність компетенції інспектора ВДАІ Солонянського району старшого сержанта міліції ОСОБА_2 по складенню протоколу про адміністративне правопорушення та визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048788 від 18.09.2009 року, а також скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., серії АЕ № 031734 від 18.09.2009 року та закрити провадження у справі.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2009 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги. Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі в судове засіданні не зявилися, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 року ОСОБА_1 (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості та накладено адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. Вказану постанову винесену на підставі протоколу про адміністративне правопорушення АЕ № 048788 від 18.09.2009 року, який був складений інспектором ВДАІ Солонянського району старшим сержантом міліції ОСОБА_2 у звязку з тим, що 18.09.2009 року об 13.30 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Леніна в с.Новопокровка Солонянського району, перевищив встановлену швидкість руху на 26 км/год., рухався зі швидкістю 86 км/год. Вимір швидкості автомобіля позивача зроблено за допомогою приладу Беркут, який за твердженнями відповідача, працював в стаціонарному режимі.

За адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою п'ятою статті 121, статями 121-1, 121-2, частинами першою, другою статті 122, частинами першою, другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою, другою статті 127 та частинами третьою, восьмою, дев'ятою статті 133-1 КупАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про те, що протокол та постанова про адміністративне правопорушення складена неповноважною особою.

Отже, відмова суду першої інстанції у задоволені вимог позивача про встановлення відсутності компетенції інспектора ВДАІ Солонянського району старшого сержанта міліції ОСОБА_2 по складенню протоколу про адміністративне правопорушення та про визнання з наведених підстав недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 048788 від 18.09.2009 року є правильною.

Разом з тим, текст оскаржуваної постанови суду першої інстанції щодо доказів, які були досліджені судом, настільки узагальнений, що відсутня можливість дійти висновку за яких саме обставин суд дійшов висновку про відповідність дійсності наведеного в протоколі і в постанові факту перевищення позивачем швидкості руху. Судом першої інстанції нічим не обґрунтовано його ж твердження про доведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що було зафіксовано працюючим у стаціонарному режимі приладом «Беркут». Відповідно не вбачається, чим спростовуються доводи позивача про те, що швидкість руху ним не перевищувалася.

Відповідно до ч.1 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процессуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як видно з матеріалів справи, питання правомірності виміру відповідачем швидкості автомобіля позивача приладом «Беркут», не було предметом судового дослідження. Не звернув увагу суд першої інстанції також на порушення відповідачем вимог ст.256 КУпАП та ст. КУпАП при складенні протоколу та постанови про вчинення позивачем адміністративного порушення

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які ставлять під сумнів законність і обгрунтованість ухваленого ним рішення.

За таких обставин, відповідно до положень ст.202 КАС України, оскаржене рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення вимог позивача, при вирішенні яких слід врахувати наступне.

На правовідносини, що виникли, поширюються положення Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8074-Х від 07.12.1984 р. зі змінами та доповненнями (далі КуоАП України), Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. зі змінами та доповненнями (далі -ПДР), та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 № 77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р.за № 374/16390 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення, копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП.

Згідно з ст.256 КУпАП зазначається, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що в даному випадку, відповідач не дотримався вимог ст.254 КпАП України, оскільки не отримав від порушника ПДР письмових пояснень та не зазначив в протоколі свідків цього правопорушення та інших відомостей на підтвердження факту вчинення водієм порушення правил дорожнього руху, хоча водій заперечував свою провину.

За таких обставин, єдиним доказом у цій справі став протокол про адміністративне правопорушення з зафіксованим в ньому за допомогою приладу «Беркут»фактом перевищення позивачем швидкості. Інших доказів відповідачем суду не надано.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що перевищення швидкості автомобіля позивача, була зафіксована працюючим у стаціонарному режимі приладом «Беркут».

Однак ні правилами дорожнього руху, ні Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ні іншими нормативними актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачається застосування приладу «Беркут»для фіксації правопорушення учасника дорожнього руху, також як і не міститься визнання про роботу такого приладу в стаціонарному режимі. А сам прилад «Беркут»не відноситься до категорії спеціальних технічних засобів, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 69 КАС України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Суд, відповідно до ст. 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що застосування приладу «Беркут»і використання цих даних як доказ у справі про адміністративне правопорушення не узгоджується з положеннями Інструкції, відповідно до п.12.1 якої передбачено, що фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом.

Крім того, відповідно до п. 12.2. Інструкції передбачається, що про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. А інспектори з адміністративної практики Державтоінспекції МВС або особи, які виконують їх обов'язки, складають картку обліку про адміністративне правопорушення, розглядають матеріали адміністративної справи згідно із статтями 258, 276, 278 КУпАП та виносять постанову в справі про адміністративне правопорушення.(а.с.12.4 Інструкції)

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів, на підтвердження правомірності використання ним приладу «Беркут»та доказів про його відповідність вимогам, встановленим законом для даного типу вимірювальної техніки, і матеріали справи таких доказів не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на невідповідність вимогам закону постанови в справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. (а.с.3), оскільки цей документ не містить в собі зазначення нормативно-правового акта, який передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів здійснивши аналіз вищенаведених обставини у справі та діючого законодавства України, дійшла висновку про відсутність підстав для визнання доведеним факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а відповідно і про відсутність підстав для притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню в частині скасування постанови суду першої інстанції з підстав недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та з підстав порушення інспектором ДАІ вимог закону при складенні постанови про адміністративне порушення

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2009 року скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 031734 від 18.09.2009 року, складену інспектором ВДАІ Солонянського району старшим сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України на протязі одного місяця починаючи з наступного дня після виготовлення постанови апеляційної інстанції в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлений 05 травня 2010 року.

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4