Справа № 19494/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2010 р. справа № 2а-341/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2010 року

у адміністративній справі 2а-341/2010 за позовом ОСОБА_1 до відділу ДАІ м. Дніпропетровська МВС України в Дніпропетровській області та третьої особи: Інспектора ВДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а :

01 лютого 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаючись на незаконність та безпідставність винесеної стосовно нього 30 січня 2010 року інспектором ДПС постанови серії АЕ № 094093 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 430 гривень, просив скасувати вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2010 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на невірне та неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів, що мають значення для справи, та не відповідність висновків обставинам справи, і безпідставне не врахування наведених ним, позивачем, доводів про порушення норм матеріального права, просив скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19.03.2010 року у адміністративній справі № 2а-341/10 та ухвалити нове рішення, відповідно до якого скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення АЕ№094093 від 30.01.2010р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 430 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. Відповідач та третя особа в судове засідання своїх представників не направили, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ надає колегії суддів можливість розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення шляхом фіксації його за допомогою доказів в сенсі статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 N3353-XII (із змінами і доповненнями) учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника підрозділів Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

За приписами статті 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 287 КУпАП постанову районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статтею 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, інспектором ВДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_2 відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 209324 від 30.01.2010 по факту скоєння ним адміністративного правопорушення відповідно до частини другої статті 122 КУпАП.

В протоколі зафіксовано, що 30.01.2010 о 17:30 годині позивач керуючи автотранспортним засобом «Міцубісі»д/н 46312АЕ, проїхав перехрестя вул. ОСОБА_3 та пр.Ілліча в м.Дніпропетровську на забороняючий червоний сигнал світлофору, внаслідок чого ВДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення АЕ № 094093 від 30 січня 2010 року, з накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 430 грн

Позивач винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, проти наявності підстав для складання адміністративного протоколу заперечував, про що за його твердженням зазначив письмово у протоколі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку. Докази повинні бути оформлені з дотриманням визначеного законом порядку.

Проте, з долучених до матеріалів справи протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення, не можливо встановити які саме дії вчинив позивач та порушення якого пункту ПДР йому інкримінується відповідачем, а також які пояснення конкретно були надані позивачем в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказані протокол та постанова є нечитаємі, що по суті й стало підставою для винесення судом першої інстанції рішення у цій справі без будь-яких даних щодо вчиненного порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху (тобто, без посилання на конкретний пункт ПДР). Зазначені обставини також були підставою для відкладення розгляду справи судом апеляційної інстанції та витребування у відповідача матеріалів адміністративної справи стосовно водія ОСОБА_1 для їх огляду, що відповідача у справі було проігноровано, оскільки матеріали адміністративної справи до апеляційного суду не були направлені.

Згідно зі статтею 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносять до доказів в справі про адміністративне правопорушення. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП. Відповідно до статті 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення є кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. За приписами частини першої статті 256 КУпАП зазначення у протоколі прізвищ, адрес свідків, при їх існуванні, є обов`язковим.

Тобто, визначення законодавцем юридичного значення протоколу, встановлення порядку його складання та вимог щодо його формального змісту дає підстави для висновку, що дотримання суб`єктом владних повноважень зазначеного порядку складання протоколу є обов'язковою умовою для набуття протоколом доказової сили. Відповідно, для того, щоб протокол набув статусу доказу у справі, він повинен бути читаємим та зрозумілим.

Таким чином, не читаємість адміністративного протоколу обмежує права позивача, регламентовані статтею 268 КУпАП, не надае суду можливості його перевірити, тому відповідно позбавляє такий протокол доказової сили.

Представлений в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення протокол - не є належним доказом в розумінні статей 251 КУпАП, 69 КАС України, що не дозволяє відтворити дійсні обставини вчинення правопорушення.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, іншими оформленими з дотриманням визначеного законом порядку доказами об`єктивно не підтверджується.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Доказування правомірності свого рішення за приписами статті 71 КАС України покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача. Такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та зроблений при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, що є належною підставою для скасування постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2010 року та ухвалення нової постанови.

Відповідно до статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАп провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись статтями 195, 196, пунктом 3 частини першої статті 198, пунктом 1 частини першої статті 202, статтями 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 247, 287, 288, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2010 року - скасувати

Позов ОСОБА_1 до відділу ДАІ м. Дніпропетровська МВС України в Дніпропетровській області та третьої особи: Інспектора ВДАІ м. Дніпропетровська ОСОБА_2 задовольнити

Скасувати постанову серії АЕ №094093 від 30.01.2010 року по справі про адміністративне правопорушення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430,00 грн. згідно з частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 430,00 грн. згідно з частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко