Справа № 7999/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2010 р.справа № 2а-26/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.
суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.
при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в її інтересах ОСОБА_2 ,
на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 поданим, в її інтересах ОСОБА_2 до виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішення виконкому, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2009 року провадження у даній справі було закрито, оскільки дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2009 року, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті в іншому складі суду. Посилався на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що даний спір не містить ознак публічно-правового, оскільки у даному разі ним оспорюється рішення субєкта владних повноважень виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про узаконення самовільно побудованих споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не ставиться питання про визнання права власності на дані споруди. Крім того, вказував на те, що, в порушення вимог ст. 111 КАС України, суд першої інстанції ухвалив рішення про закриття провадження у справі під час попереднього судового засідання.
Заперечення на апеляційну скаргу іншими особами, які беруть участь у справі, не подавалися.
У судовому засіданні представник позивача підтвердив суду, що частини домоволодіння № 32 по вулиці Араратській у м. Дніпропетровську належить ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору дарування від , частини належать ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно Добудови до своєї частини домоволодіння сім»я ОСОБА_6 розпочала іще до того, як власником частини домоволодіння стала позивач у справі.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є незгода позивача з рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 16 травня 2003 року № 308, згідно якого узаконено самовільно побудовані споруди у домоволодінні № 32 по вул. Араратській Линник Олександром Васильовичем, ОСОБА_4, а та визначено, що право власності на дані споруди необхідно визнати в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська, а КП ДМБТІ оформити право власності згідно п.1 цього рішення та рішення Індустріального районного суду. При цьому позивач зазначає, що споруди, які були узаконені оскаржуваним рішенням виконкому, перешкоджають нормальному користуванню займаною позивачем частиною житлового будинку по вул. Араратській у м. Дніпропетровську, тому, ОСОБА_3, який збудував зазначені споруди, має самостійно їх ліквідувати.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що предметом даного спору є захист права власності позивача шляхом усунення перешкод в її користуванні, що, в свою чергу, свідчить про його цивільно-правовий характер, оскільки відносини з приводу набуття, зміни чи припинення права власності (володіння, користування, розпорядження) є майновими правовідносинами та регулюються положеннями ЦК України.
Згідно ст. 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин розглядаються в порядку цивільного судочинства.
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська мається цивільна справа, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про виділ в натурі частини будинку та надвірних будівель, визнання права власності на новозбудоване майно та гараж, зміну ідеальних часток та визначення порядку користування земельною ділянкою, при цьому новозбудованим майном та гаражем є саме ті споруди, які були узаконені оскаржуваним рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 16.05.2003 року № 308. Там же знаходиться на розгляді і зустрічний позов ОСОБА_1Г
Отже, спір про право власності на зазначені споруди наразі вирішується в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення суб'єкта владних повноважень - виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 16.05.2003 року № 308 щодо узаконення самовільно побудованих споруд у домоволодінні № 32 по вул. Араратській у м. Дніпропетровську, фактично заявлено для вирішення питання про знесення цих будівель, а тому за вищеозначених обставин не може використовуватись як доказ у цивільній справі, що розглядається судом з цих правовідносин, та не може у повній мірі вирішити питання про усунення перешкод у користуванні позивачем його частиною домоволодіння, оскільки необхідно вирішити правові питання, повязані з набуттям права власності на вказані споруди.
Посилання апелянта на те, що оскільки ним оскаржується лише рішення субєкта владних повноважень виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про узаконення самовільно побудованих споруд ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а не ставиться питання про визнання права власності на дані споруди, а тому справу слід розглядати в порядку адміністративного провадження, колегією суддів визнаються безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеними доказами.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Згідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в її інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2009 року - без змін.
Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 08 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_7