Справа № 16328/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2010 р. справа № 2а-177/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську Управління апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-177/09 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області про визнання незаконними дій щодо нарахування розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та зобовязання перерахування одноразової грошової допомоги , -

В с т а н о в и л а :

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2009 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області відмовлено

Зазначену постанову суду оскаржено позивачем до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з підстав порушення судом норм матеріального права. Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що суд не вірно тлумачив положення ст.9 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262, не врахував положення ст..58 Конституції України та не можливість застосування до спірних правовідносин пункту 8 розділу 5 Методичних рекомендацій, затверджених наказом ДПА України від 12.10.2007 року № 576, який було видано після його звільнення. Просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2009 року та прийняти нову постанову про задоволення його позовних вимог у повному обсязі..

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у внутрішніх військах МВС СРСР та України у період з серпні 1985 року по квітень 1993 року, а з квітня 1993 року по серпень 2007 року проходив службу в органах внутрішніх справ УМВС України в Запорізькій області та органах податкової міліції ДПА у Запорізькій області.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є обчислення розміру грошової допомоги позивача при його звільненні через хворобу зі служби в податковій міліції ДПА в Запорізькій області у запас Збройних Сил України.

З матеріалів справи вбачається, що звільнення ОСОБА_1 зі служби з 31.08.2007 року О.В. первісно відбувалося на підставі пункту 64 підпунктом «ж»(власним бажанням) за Наказом ДПА України від 20 червня 2007 року № 1125 (а.с.12), з урахуванням якого ДПА у Запорізькій області було прийнято Наказ № 260-о від 31.08.2007 року по особовому складу відповідно якого полковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з 31.08.2007 року

від виконання обовязків за посадою начальника штабу управління податкової міліції ДПА у Запорізькій області у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «ж»(за власним бажанням). За змістом зазначеного наказу вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна 22 роки 00 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 07 місяців 00 днів, та виплатою одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний з 22 повних календарних років служби (а.с.13).

Розрахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 за пунктом 64 підпунктом «ж»(за власним бажанням) було обчислено з урахуванням: окладу 1452,00 грн., надбавки за спеціальне звання 135,00 грн., надбавки за вислугу років у розмірі 35 % - 555,45 грн., надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% - 1071,23 грн., надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % - 145,20 грн., надбавки за безперервну службу у розмірі 70% - 2351,22 грн., щомісячної доплати від належної суми пенсії 1202,18 грн., та місячної премії, виплаченої в липні 2007 року 319,44 грн. (а.с.14).

Після проходження позивачем військово-лікарської комісії УМВС України в Запорізькій області, на підставі Наказу ДПА України від 05.12.2007 року № 1662-о «Про внесення змін до наказу ДПА України від 2008.2007 р. № 1225-о»(а.с.16), а наказом ДПА у Запорізькій області від 12.12.2007 року № 388-о (а.с.17) було внесено зміни до наказу ДПА в Запорізькій області від 31.08.2007 року № 260-о про звільнення позивача з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «б»(через хворобу) За змістом зазначеного наказу вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна 22 роки 00 місяців 26 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 07 місяців 00 днів, та виплатою одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний з 22 повних календарних років служби

Розрахунок грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 за пунктом 64 підпунктом «б»(через хворобу) також було обчислено з урахуванням: окладу 1452,00 грн., надбавки за спеціальне звання 135,00 грн., надбавки за вислугу років - 555,45 грн., надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - 1071,23 грн., та місячної премії, виплаченої в липні 2007 року 319,44 грн. Але до цього розрахунку не було включено надбавку за безперервну службу в сумі 2351,22 грн., а надбавка за роботу в умовах режимних обмежень відповідач взяв суму 66,00 грн., щомісячну доплату від належної суми пенсії узяв розмір 319,44 грн., а сума премії була узята за липень 2007 року (а.с.18).

Саме наведений розрахунок грошової допомоги при звільненні позивач вважає неправильним, оскільки на його думку відповідач безпідставно застосував відносно нього положення пункту 8 розділу 5 Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, затверджених наказом ДПА України від 12.10.2007 року № 576, що за твердженням позивача потягло за собою неправильне нарахування грошової допомоги у звязку зі зміною підстави звільнення..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що всі виплати нараховуються із сум які особа отримувала на день свого звільнення. Суд вірно зазначив, що позивач був звільнений з посади та зі служби в податковій міліції у запас Збройних Сил України 31.08.2007 року, а надбавка за безперервну службу була призначена йому наказом від 04.09.2007 року, тобто після його звільнення зі служби, тому відповідно ці надбавка не повинна входити до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється сума пенсії та одноразової грошової допомоги.

Обґрунтовано відмовив суд першої інстанції позивачу у задоволенні його позовних вимог щодо перерахунку розміру допомоги з урахуванням надбавки за безперервну службу в сумі 2351,22 грн., за роботу в умовах режимних обмежень в сумі 145,20 грн. та премії за фактично відпрацьований час у серпні 2007 року в сумі 1452,00 грн. з тих підстав, що відповідачем у розрахунку грошової допомоги при звільненні зі служби через хворобу було виправлено раніше допущену в розрахунку грошової допомоги помилку, до якого були включені суми надбавок за безперервну службу, за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячної доплати від належної суми пенсії та суму премії за серпень 2008 року.

Наведені висновки суду першої інстанції повністю узгоджуються з приписами частини 1 статті 9 та частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також пунктом 6 та пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей».

Відповідно до вимог ст.202 КАС України підставами для скасування судового рішення першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні

процесуальних дій.

Колегією суддів встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги, висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Зокрема, доводи ОСОБА_1 про порушення відповідачем правил застосування нормативного акту у часі, а саме положень Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, затверджених наказом ДПА України від 12.10.2007 року № 576, та звуження тим самим його прав колегія суддів вважає помилковими, оскільки вказані Методичні рекомендації є лише розясненням, про що прямо зазначено в пункті першому розділу першого «загальних положень»цих Методичних рекомендацій (а.с.23), і відповідно вони ніяким чином не змінюють правовий зміст нормативних актів, які застосовуються до спірних правовідносин.

Виправлення відповідачем допущенної раніше помилки при обчисленні розрахунку грошової допомоги при звільненні позивача, з урахуванням положень Методичних рекомендацій про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції, затверджених наказом ДПА України від 12.10.2007 року № 576 також не може бути підставою для визнання протиправними дій ДПА у Запорізькій області та для зобовязання останнього перерахувати розмір допомоги і стягнення з відповідача шкоди і різниці в сумі індексації з урахуванням індексу інфляції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206, ч.2 ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 18 березня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3