Справа № 9020/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2010 р. справа № 2а-13/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області та уточнивши позовні вимоги просила суд визнати неправомірними дії відповідача по призначенню нарахуванню та виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача недоплачену щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2885,10 грн. за період з 18.07.2008 року по 31.12.2008 року. Зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплачувати її в подальшому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 лютого 2009 року позовні вимоги було задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18 липня 2008 року по грудень 2008 року, зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 18 липня 2008 року по грудень 2008 року включно відповідно до ст. 41-43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач також не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має сина -ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як застрахована особа.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року відновлено дію статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», і положення даної статті є пріоритетним по відношенню до ст.. 13, та ч.І ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", викладених у новій редакції і положення яких не визнавались неконституційними, а тому розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік застрахованій особі не може бути менше розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Згідно ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»з січня 2008 року допомога по догляду за дітьми до досягнення трирічного віку призначається та виплачується особам як не застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, так і застрахованим, відповідно до спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», розмір виплати такої допомоги регулюється статтею 15 цього Закону і вказані положення даної статті неконституційними не визнавались.

Відповідно до п.23 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", відповідно до яких допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 безпосередньо п.23 Розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»неконституційним не визнавався.

Відповідач здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", з урахуванням внесених до неї змін.

Таким чином, саме по собі визнання неконституційним призупинення дії статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за відсутності порядку призначення допомоги по даній статті, відсутності фондів, з яких могла б проводитьсь виплата допомоги, та наявність діючих статей 13,15 спеціального Закону - Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», свідчить про те, що з січня 2008 року допомога по догляду за дитиною з посиланням на статтю 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначатись не може.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протягом 2008 року були правомірними, а тому у задоволенні її позовних вимог за 2008 рік слід відмовити.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26 грудня 2008 року № 835-УІ допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. На даний час є чинним порядок призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Відповідно до пункту 22 зазначеного Порядку відповідно до статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень.

Норми статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" на час розгляду справ є чинними, визнані неконституційними не були.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області - задовольнити.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 лютого 2009 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців відповідно до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 23 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_3