Справа № 16349/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2010 р.справа № 2а-35/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-35/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про стягнення недоотриманої суми на допомогу сімям з дітьми, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2009 року відмовлено у задоволені вказаного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради

Вказана постанова суду першої інстанції оскаржена позивачкою з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим позивачка просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по даній справі є дії територіального органу праці та соціального захисту щодо нарахування та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною в період з червня 2006 року по грудень 2008 рік у розмірі меншому. Ніж це визначено було законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у звязку з народженням нею 19 березня 2006 року дитини, перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Індустріального району м.Дніпропетровську та отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на відповідний рік

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до адміністративного суду з позовом 21.01.2009 р. (а.с.2) з вимогами про захист її прав за період з червня 2006 року по грудень 2008 року, але разом з тим не наводила пояснень з приводу причин її звернення до суду за захистом після спливу визначеного КАСУ річного строку, не вказувала на причини поважності пропуску цього строку, та не ставила питання про його поновлення.

Відповідач в суду першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з червня 2006 року по грудень 2007 року за пропуском строку звернення до адміністративного суду за хистом її прав.

Відмовляючи у задоволені наведених вимог позивачки, суд першої інстанції узяв до уваги положення статті 99, 100 КАСУ, заперечення відповідача проти позову, та дійшов правильного висновку про відмову у задоволені вказаних вимог позивачки за пропуском нею річного строку звернення до суду за захистом прав.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки Рішення Конституційного Суду України № 6-рп було прийнято 09 липня 2007 року та оприлюднено у передбаченому законодавством порядку (надруковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року № 52), тобто було доступними для ознайомлення як позивачкою тк і всіма громадянами, а можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Юридична необізнаність позивачки дійсно не може виправдовувати звернення позивачки до суду за захистом поза межами встановленого КАСУ процесуального строку і відповідно не може вважатися належним доказом по справі, оскільки не містить достовірної інформації щодо предмету доказування. Позивачкою не було надано до апеляційної інстанції доказів поважності причини пропуску нею строку звернення до суду, колегія суддів також не знайшла підстав для визнання поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду.

Законною та обґрунтованою колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачці у задоволені її вимог про захист прав на отримання допомоги по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, у період 2008 року, оскільки у вказаний період відповідач діяв відповідно до чинного на той період часу законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на відновлення дії статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та на рішення Конституційного Суду України є помилковим розумінням норм матеріального права та не є підставою для скасування судового рішення, прийнятого з дотриманням норм чинного законодавства

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апеляційної скарги позивачки та про відсутність підстав для скасування законної і обґрунтованої постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Ухвала суду в повному обсязі виготовлена 27 квітня 2010 року.

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4