Справа № 817/645/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/645/15

04 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О. при секретарі судового засідання Минько Н.З.,

за участю:

представника позивача -Троянчука Д.М.,

представника відповідача - Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМСЕРВІС"
до Житомирської митниці ДФС
про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації
в с т а н о в и в:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромсервіс" з позовом до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 29.01.2015 року №101030000/2015/300004/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101030000/2015/00007, виданої митним постом "Коростень" Житомирської митниці ДФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.01.2015 року ним було надано відділу митного оформлення митного поста «Коростень» Житомирської митниці ДФС до митного оформлення електронну митну декларацію №101030000/2015/001146 про декларування товару «Щебінь доломітовий фракції 40-80, вагою 132000 кг. нетто, ГОСТ 8267-93». Разом із митною декларацією також було надано митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, згідно з переліком, визначеним частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які ідентифікують оцінюваний товар, містять об'єктивні та достовірні дані, які підтверджують заявлену митну вартість товару, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. Проте, 29.01.2015 року Житомирською митницею ДФС (м/п «Коростень») було оформлено Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101030000/2015/00007.

У судовому засіданні представник позивача посилався на те, що згідно статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Також вказує, що позивачем під час митного оформлення товару було надано для Житомирської митниці ДФС всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною Договору поставки №4-д-1 від 18.03.2013 року та Протоколу погодження відпускних цін від 05.03.2014 року, що відповідає пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України.

Відтак, у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.01.2015 року, тому просив суд позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав суду письмові заперечення, у яких зазначив, що Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101030000/2015/00007 від 29.01.2015 року прийняті правомірно.

В судовому засіданні своє рішення щодо коригування митної вартості товарів представник відповідача обґрунтував тим, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій ст.53 Митного кодексу України та подані для митного оформлення, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (відповідно до п.2.3 договору №4-д-1 від 18.03.2013 відсутня 100% попередня оплата) та ненаданням декларантом відповідно до частини 3 ст.53 Митного кодексу України документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару».

За наслідками такого коригування митним органом було правильно визначено митну вартість товару в сумі 3036 дол. США (48437,36 грн. по курсу валюти на 30.01.2015 року).

У зв'язку з цим позивачу було збільшено митну вартість товару на суму 16679,3 грн. від заявленої декларантом та збільшено податок на додану вартість на суму 3335,86 грн.

З таких підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2013 року між ВАТ «Доломіт» (Республіка Білорусь) - Постачальник та ТОВ «УКРПРОМСЕРВІС» (Україна) - Покупець було укладено Договір поставки №4-д-1, згідно пункту 1.1. якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати Товар і документи, які його стосуються у власність Покупця, а Покупець зобов'язується приймати і своєчасно оплачувати Товар на умовах даного Договору.

Згідно пункту 2.1. Договору, ціна на товар визначається згідно додатково підписаного протоколу погодження ціни.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що формою оплати є 100% передоплата за кожну партію Товару. Покупець підтверджує передоплату копією платіжного доручення. За погодженням сторін можливе відвантаження без передоплати або з частковою оплатою. Пунктом 2.4. Договору зазначено, що оплата проводиться протягом десяти днів з моменту виставлення рахунку на оплату.

Додатковим договором №2 від 22.01.2014 року строк дії Договору №4-д-1 від 18.02.2013 року було продовжено до 31.01.2015 року.

На виконання вимог пункту 2.1. Договору, 05.03.2014 року сторонами було оформлено протокол погодження відпускних цін на товари, згідно якого відпускна ціна товару (щебінь доломітовий) становить 15,08 дол. США за 1 тонну.

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) №22 від 23.01.2015 року, ВАТ «Доломіт» поставило для ТОВ «УКРПРОМСЕРВІС» 2 вагони товару (щебінь доломітовий) кількістю 132 тонни, вартістю 15,08 дол. США за 1 тонну, всього 1990,56 дол. США.

Разом із товаром ВАТ «Доломіт» надало для ТОВ «УКРПРОМСЕРВІС» сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA 3686176 від 23.01.2015 року, Паспорт №19 від 24.01.2015 року, Паспорт №20 від 24.01.2015 року та Експортну декларацію країни відправника №07229/250115/0000325 від 25.01.2015 року.

Підтвердженням отримання товару позивачем є лист повідомлення про отримання вантажу №06633391 від 25.01.2015 року та залізнична накладна на перевезення вантажу №06633391 від 25.01.2015 року.

За вказаний товар позивач розрахувався в повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення №70 від 22.01.2015 року.

29.01.2015 року відділом митного оформлення митного поста «Коростень» Житомирської митниці ДФС прийнято до митного оформлення електронну митну декларацію №101030000/2015/001146 про декларування товару «Щебінь доломітовий фр.40-80 - 132000 кг. нетто, ГОСТ 8267-93» разом з наступними документами на підтвердження достовірності даних, зазначених в митній декларації: Договір №4-д-1 від 18.03.2013 року, Додаткова угода №1 від 19.09.2013 року. Додаткова угода №2 від 22.01.2014 року, Протокол погодження відпускних цін від 05.03.2014 року, Експортна декларація №07229/250115/0000325 від 25.01.2015 року, Рахунок-фактура (інвойс) №22 від 23.01.2015 року, Картка особи, яка здійснює операції з товарами №204/2012/0000512 від 12.12.2012 року, Залізнична накладна на перевезення вантажу №06633391 від 25.01.2015 року, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 25.01.2015 року, Паспорт №19 від 24.01.2015 року, Паспорт №20 від 24.01.2015 року та Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA 3686176 від 23.01.2015 року.

29.01.2015 року Житомирською митницею ДФС (м/п «Коростень») було оформлено Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101030000/2015/00007.

В обґрунтування рішення про коригування митної вартості товарів відповідач зазначив, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині другій ст.53 Митного кодексу України та подані для митного оформлення, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (відповідно до п.2.3 договору №4-д-1 від 18.03.2013 відсутня 100% попередня оплата) та ненаданням декларантом відповідно до частини 3 ст.53 Митного кодексу України документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару.

За наслідками такого коригування митним органом було визначено митну вартість товару в сумі 3036 дол. США (48437,36 грн. по курсу валюти на 30.01.2015 року).

У зв'язку з цим позивачу було збільшено митну вартість товару на суму 16679,3 грн. від заявленої декларантом та збільшено податок на додану вартість на суму 3335,86 грн.

В результаті позивачем було подано 30.01.2015 року іншу митну декларацію №101030000/2015/001205 із забезпеченням сплати митних платежів відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини 1 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За змістом частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною 4 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). За змістом ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з частиною 5 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом частини 6 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною 2 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до частин 7, 8 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Як встановлено судом, 30.01.2015 року позивачем було подано митну декларацію №101030000/2015/001205 із забезпеченням сплати митних платежів відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

До даної декларації було долучено Договір №4-д-1 від 18.03.2013 року, Додаткова угода №1 від 19.09.2013 року. Додаткова угода №2 від 22.01.2014 року, Протокол погодження відпускних цін від 05.03.2014 року, Експортна декларація №07229/250115/0000325 від 25.01.2015 року, Рахунок-фактура (інвойс) №22 від 23.01.2015 року, Картка особи, яка здійснює операції з товарами №204/2012/0000512 від 12.12.2012 року, Залізнична накладна на перевезення вантажу №06633391 від 25.01.2015 року, інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 25.01.2015 року, Паспорт №19 від 24.01.2015 року, Паспорт №20 від 24.01.2015 року, Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA 3686176 від 23.01.2015 року та платіжне доручення №70 від 22.01.2015 року.

Також, на виконання статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI19.02.2015 року, позивач надіслав до Житомирської митниці ДФС заяву про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, згідно якої просив розглянути додатково надані документи (платіжне доручення №70 від 22.01.2015 року) та винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 від 29.01.2015 року.

Проте, у відповіді від 02.03.2015 року №175/10/06-70-25, відповідачем було в задоволенні заяви позивача та вказано, що Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 від 29.01.2015 року залишається чинним.

Тобто, відповідачем по даній справі не надано належної оцінки та не враховано наявність платіжного документу, а саме: платіжного доручення №70 від 22.01.2015 року, що підтверджує сплату позивачем коштів за поставлений товар та, крім вже наданих документів, додатково підтверджує заявлену митну вартість товарів.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Таким чином, до виключних повноважень органу доходів і зборів належить здійснення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, яке полягає у перевірці числового значення та методу визначення заявленої митної вартості.

Разом з тим, з урахуванням положень частини 3 статті 318 Митного кодексу України, яка встановлює, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, реалізація зазначених повноважень повинна відбуватись із обмеженим втручанням у процедуру самостійного визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, котрому повинна передувати наявність в органу доходів і зборів обґрунтованих сумнiвiв у правильності визначення заявленої митної вартості товарів.

Згідно з частиною 2 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

За змістом частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з пунктом 1.14 Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України №599 від 24 травня 2012 року, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Щодо сумнівів митного органу у дійсності ціни товару, суд зазначає наступне.

Позивач надав митному органу для митного оформлення імпортованого товару документи, згідно з переліком, визначеним частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, які ідентифікують оцінюваний товар, містять об'єктивні та достовірні дані, які підтверджують заявлену митну вартість товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за ці товари, зокрема: залізнична накладна на перевезення вантажу №06633391 від 25.01.2015 року, Договір поставки №4-д-1 від 18.03.2013 року, Додаткова угода №1 від 19.09.2013 року, Додаткова угода №2 від 22.01.2014 року, Протокол погодження відпускних цін від 05.03.2014 року, Експортна декларація №07229/250115/0000325 від 25.01.2015 року, Рахунок-фактура (інвойс) №22 від 23.01.2015 року, Сертифікат про походження товару форми СТ-1 №BYUA 3686176 від 23.01.2015 року, Паспорт №19 від 24.01.2015 року та Паспорт №20 від 24.01.2015 року.

Будь яких розбіжностей в наведених документах судом не встановлено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що ним під час митного оформлення товару було надано для Житомирської митниці ДФС всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною Договору поставки №4-д-1 від 18.03.2013 року та Протоколу погодження відпускних цін від 05.03.2014 року, що відповідає пункту 1 частини 1 статті 57 Митного кодексу України.

Водночас, оскаржуване рішення про коригування митної вартості митний орган мотивував тим, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості документи, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Проте, і в судовому засіданні, і у рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, та в чому вони полягають.

Представником відповідача не наведено переконливих аргументів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Таким чином, відповідачем не доведено та не надано жодних доказів того, що документи, подані позивачем до митного оформлення, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постановах від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12 та від 11 вересня 2012 року у справі №21-262а12, за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Також суд вважає за необхідне відмітити наступне.

Згідно розділу ІІ наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів („Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості") зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Всупереч вищенаведеним правилам, митним органом у Рішенні про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 від 29.01.2015 року не зазначено причин, через які не було застосовано основного методу, що передує обраному митним органом (зокрема, 2а) та не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо по митній декларації №101030000/2014/021215 від 08.12.2014 року.

Посилання представника відповідача, як на підставу для виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих у митній декларації №101030000/2015/001146 від 29.01.2015 року, на те, що у митній декларації №101030000/2014/021215 від 08.12.2014 року позивачем було задекларовано аналогічний товар за вищою ціною, суд не вважає за належну підставу для коригування митної вартості товару, оскільки законом не заборонено придбавати такий самий товар за нижчою ціною.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, рішення щодо застосування методу 2а визначення митної вартості товарів митного органу слід визнати неправомірним, необґрунтованим та передчасним з урахуванням наведених законодавчих норм та наявних доказів, а також не наведенням митним органом в оскаржуваних рішеннях доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За встановлених обставин суд приходить до висновків, що відповідачем не доведено належними доказами, що при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №101030000/2015/300004/1 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101030000/2015/00007 від 29.01.2015 року суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 255,78 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 255,78 грн. підлягають присудженню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської митниці ДФС Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товару від 29.01.2015 року №101030000/2015/300004/1.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.01.2015 року №101030000/2015/00007.

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМСЕРВІС" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ят) гривень 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 5 червня 2015 року.