Справа № 44366/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2010 р. справа № 2а-4679/09/1121

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2-а-4679/09/1121 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2009 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення підвищення та виплати до пенсії соціальної допомоги позивачці на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування починаючи з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 в подальшому. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог позивачки.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що на законодавчому рівні у 2007 році не було визначено розміру мінімальної пенсії за віком, який застосовується для обчислення підвищення пенсії особам зі статусом дитини війни, а мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового рівня, може застосовуватися виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно із Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування № 1058 від 09.07.2003 року та на осіб, які підпадають під дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не розповсюджується. Також вказує на те, що у 2008 році Державним бюджетом України визначено розмір виплати надбавки до пенсії Дітям війни, і фінансування виплат за Законом України Про соціальний захист дітей війни проводиться із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду України, тому відповідач не вбачає будь-яких порушень законодавства в своїх діях. Вказує на безпідставною не застосуванні судом першої інстанції негативних наслідків стосовно пропущення позивачкою строку звернення до адміністративного суду за захистом.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправна бездіяльність територіального органу Пенсійного фонду щодо забезпечення права позивачки на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни починаючи з 2006 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Так, суд першої інстанції не звернув уваги на вимоги ст. 99, 100 КАС України та не застосував їх до спірних правовідносин, а виходив з того, що до правовідносин, повязаних з нарахуванням та виплатою пенсії, строк позовної давності не застосовується. Крім того, зобовязав відповідача проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії у подальшому.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, і матеріалами справи підтверджено, що позивачка перебуває на обліку управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ та має статус дитини війни, що відповідно надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України Про соціальний захист дітей війни № 2195-IV від 18.11.2004 р. (далі Закон № 2195-IV від 18.11.2004 р.), який набрав чинності з 01.01.2006 року.

Згідно статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги за 2007 рік суд першої інстанції виходив з того, що до правовідносин, повязаних з нарахуванням та виплатою пенсії, строк позовної давності не застосовується.

Такі висновки суду, колегія суддів вважає помилковими з наступних підстав.

Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги ст. 99 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративний позов, в якому, в тому числі, заявлені вимоги про перерахунок та виплату підвищення до пенсії за 2007 рік, подано до суду 29.09.2009р., тобто з пропуском встановлено строку звернення до суду.

У відповідності до ст. 100 КАС України пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Представник відповідача, подав до суду заперечення на адміністративний позов в якій наполягав на відмові у задоволенні позову, в тому числі, і з підстав пропуску позивачки річного строку звернення до суду (а.с.11).

Вказані доводи представника відповідача залишені судом першої інстанції поза увагою.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Позивачка звернулася з клопотанням про поновлення строку, але належних доказів щодо поважності причин пропуску такого строку суду не надано.

За таких обставин, з урахуванням часу звернення позивачки з позовом до суду (29.09.2009р.) та з огляду на те, що відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову з тих підстав, що позивачкою пропущено строк для звернення до суду, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача здійснити щомісячне нарахування та виплату позивачці підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року - скасувати, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивачці права на перерахунок підвищення до їх пенсії як дитині війни з 22 травня 2008 року оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії дітям війни, були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

Тому, Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області повинно було провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивачці згідно вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 22 травня 2008 року, та сплатити на його користь заборгованість з цих виплат.

Проте, Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області будь-яких дій з цього приводу не здійснювало.

Отже, з урахуванням вимог ст. 99 КАС України та враховуючи час звернення до суду позивачки з позовом, колегія судів приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області провести перерахунок та виплатити позивачці недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з 29 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплати мають здійснюватися і в подальшому.

Так, вирішуючи позовні вимоги у такий спосіб суд не звернув уваги на те, що в ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни можуть бути внесені зміни щодо розміру підвищення пенсії у звязку з чим зобовязальне рішення суду буде суперечити вимогам Закону.

Крім цього, суду першої інстанції слід було виходити з того, що захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, яка звернулась до суду з позовом, доказів того, що порушення прав позивачки буде мати місце і в майбутньому, матеріали справи не містять.

На час розгляду справи судом першої інстанції Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік не призупинено дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, а відтак відповідач був зобовязаний виплачувати позивачці підвищення до пенсії у розмірах, які визначено ст.6 названого Закону.

Отже, заявлені вимоги в цій частині мають бути задоволені шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачці підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 01.01.2009 року по 24.11.2009 року (по день ухвалення рішення судом першої інстанції).

Право позивачки на отримання підвищення до пенсії відповідно до вимог ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава, через створені нею органи, в даному випадку органи Пенсійного фонду України, і несе обовязок по своєчасній та повній виплаті підвищення до пенсії саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни суди обґрунтовано до уваги не взяли, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судами першої інстанції не розглядалися.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню постанова КМУ від 28.05.2008р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою визначено розмір виплат підвищення до пенсії, оскільки виходячи із загальних принципів пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення до пенсії, слід керуватися Законом (Законом України Про соціальний захист дітей війни, а не підзаконним нормативно-правовим актом (Постановою КМУ від 28.05.2008р. №530).

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 198, п.4 ч. 1 ст. 202, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області - задовольнити частково.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2009 року - скасувати та прийняти нову постанову суду.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області щодо нездійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодськ Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 29 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 24 листопада 2009 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий: С.В. Сафронова

Судді: В.Ю. Поплавський

ОСОБА_2