Справа № 20682/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2010 р. справа № 2а-1253/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2009 року

у адміністративні справі № 2а-1253/09/0870 за позовом ОСОБА_1 до Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя, та третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грааль»про визнання дій неправомірними та скасування актів на санітарне становище, -

В с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому посилаючись на антисанітарний стан з місць загального користування в гуртожитку, де вона проживає, та на незаконність проведених за її зверненням компетентними органами перевірок та складених актів щодо санітарного становища місць загального користування у блоці блоці № 93 у гуртожитку по вул.Руставі,12 в м.Запоріжжі, просила суд скасувати акти про санітарне становище місць загального користування в блоці № 93 у гуртожитку по вул.Руставі,12 в м.Запоріжжі від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р., і зобов'язати Ленінську районну санітарно-епідеміологічну станцію м.Запоріжжя провести перевірку місць загального користування в зазначеному приміщені гуртожитку згідно санітарних правил, зобов'язавши відповідача перевірити її умови проживання

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково та зобов'язано Ленінську районну санітарно-епідеміологічну станцію м.Запоріжжя провести перевірку санітарного становища місць загального користування в блоці № 93 у гуртожитку по вул.Руставі,12 в м.Запоріжжі згідно вимог законодавства, а за наслідками перевірки прийняти рішення. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено.

На вказану постанову позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не врахування всіх обставин справи, ОСОБА_1 просить змінити постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2009 року і ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та наполягала на їх задоволенні, вказуючи на порушення її прав на охорону здороя, безпечних і здорових умов побуту, який вона позбавлена, оскільки її сусідка про проживанню у блоці № 93 не прибирає загальні місця користування, а прибиральниця у гуртожитку відсутня. За вказаних обставин, вона неодноразово зверталася до Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя, яка зобовязана наглядати та виявляти небезпечні фактори шкідливого впливу на здоровя людей, але якою за результатами перевірок були складені акти, зміст яких не відповідає дійсності та чинному законодавству.

Заслухавши пояснення апелянта, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційного оскарження та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 оскаржуючи постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволені її вимог

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині, суд виходив з того, що акти від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р., складені в результаті перевірок санітарного становища місць загального користування у гуртожитку по вул..Руставі 12 м.Запоріжжя, проведених Ленінською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Запоріжжя за заявами позивачки не можуть вважатися такими, що відповідають вимагам чинного законодавства, оскільки в них не було конкретно відображено яким чином встановлено, що санітарний стан місць загального користування гуртожитку є задовільним та не відображено чи відповідає санітарний стан перевіряє міх місць відповідним санітарним нормам та правилам, які встановлюють обовязкові вимоги до утримання гуртожитків. Також зазначені акти складалися у відсутність заявниці, якій комісією було відмовлено в наданні зазначених актів для внесення до них письмових пояснень і заперечень, що за висновками суду свідчить про порушення права субєкта звернення на проведення неупередженої, обєктивної та повної перевірки.

Крім того, суд першої інстанції задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині зобовязання відповідача здійснити перевірку у відповідності до вимог законодавства, звернув увагу на те, що згідно Санітарних правил устрою, обладнання та утримання гуртожитків для робочих, студентів, учнів середніх спеціальних учбових закладів та професійно-технічних училищ, затверджених Головним державним санітарним лікарем від 01.11.1988 р. відповідальність за виконання санітарних правил покладається на адміністрацію гуртожитків, які у визначеному порядку зобовязані забезпечувати належний санітарний стан гуртожитків, що адміністрацією безпідставно перекладено на мешканців гуртожитку, але відповідач у справі при проведені перевірок на це належним чином не зреагував.

Проте, з вищенаведеними висновками суду та обґрунтуваннями протиправності дій відповідача при складенні актів перевірки санітарного становища місць загального користування у гуртожитку по вул..Руставі 12 м.Запоріжжя від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р., колегія суддів погодитися не може виходячи з наступногоВідповідно до п.9 Положення «Про державний санітарно-епідеміологічний нагляд», затвердженого Постановою КМ України від 19.08.2002 р. року із змінами та доповненнями, результати обстеження та перевірки обєкта оформляються актом, форма і порядок складання якого визначаються головним державним санітарним лікарем України.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.04.1995 р. «Про затвердження Інструкції про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства»затверджена форма складання Акту перевірки дотримання санітарного законодавства.

Так, Акт повинен містити: дату і місце складання; посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, що складає акт; в присутності яких посадових осіб або свідків проведено перевірку дотримання санітарного законодавства; з приводу чого вона проводилася (планово, позапланово, за заявою громадянина тощо); виявлені при перевірці факти та їх оцінка щодо відповідності санітарному законодавству: пропозиції щодо усунення порушень санітарного законодавства; підпис посадової особи, яка склала акт, осіб, що брали участь у проведенні перевірки, і особливі думки, якщо вони є; підпис особи, відповідальної за дотримання санітарного законодавства на даному об'єкті або іншої особи, що уповноважена відповідною організацією бути присутньою при перевірці, про те, що вона з актом ознайомилася, (або в одержанні копії акта).

Оцінка встановлених фактів щодо відповідності санітарному законодавству та пропозиції щодо усунення порушень санітарного законодавства не є обов'язковими елементами акта. В залежності від конкретних умов перевірки вони можуть і не включатися до нього.

Тому вищезазначені судом недоліки при складенні актів перевірки від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р.- є недоречними, та можуть слугувати підставою для визнання дій субєкта владних повноважень протиправними.

Колегією суддів встановлено, що під час проведення перевірок санітарного становища місць загального користування у гуртожитку по вул..Руставі 12 м.Запоріжжя, проведених Ленінською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Запоріжжя за заявами позивачки, остання була присутня, з актами була ознайомлена, але від підписи в них відмовлялася, про що зроблено відповідні записи в актах (а.с.43,45) та не заперечується позивачкою в судовому засіданні апеляційної інстанції.

У звязку з відмовою позивачки від підпису в Актах перевірки від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р., відповідачем в її адресу направлялися письмові відповіді (а.с.42, 44, 46) з викладенням інформації про результати проведених перевірок під час яких не підтвердилися наведені позивачкою факти утримання приміщення загального користування в антісанітарному стані.

Позивачка в ході судового розгляду весь час звертає увагу колегії суддів на актуальності і на сьогоднішній день своїх вимог щодо необхідності проведення обєктивного обстеження приміщення місць загального користування блоку № 93 у гуртожитку по вул..Руставі 12 м.Запоріжжя, оскільки необєктивність відповідача в такому обстеженні унеможливлює безпечні умови її проживання. В той же час, апелянт стверджує, що лист ТОВ «Грааль»про проведення бесід з її сусідкою ОСОБА_2 про санітарні умови по прибиранню місць загального користування в блоці гуртожитку та вручення графіку прибирання блока № 93 його мешканцями слугує доказом неправомірності дій відповідача який не відобразив в актах перевірки відсутність графіку прибирання блоку № 93 гуртожитку. Позивачка наполягає на тому, що на час звернення до суду місця загального користування блоку № 93 гуртожитку не приведені до необхідного санітарного стану, а вона позбавляється сусідкою можливості користуватися підсобними приміщеннями загального користування (туалетом та інш.). За наведених обставин, відповідач зобовязаний виконати покладені на нього Законом обовязки на полежному обстеженню приміщень місць загального користування в блоці № 93 гуртожитку та видати відповідний висновок.

Відповідно до статті 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Разом з тим, ця особа відповідно до ст.71 КАС України повинна довести обставини, на які посилається в обґрунтування своїх вимог У даній справі це є протиправність дій Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя. Проте таких доказів щодо протиправності дій або бездіяльності відповідача, позивачкою суду не доведено, оскільки відповідач, як уповноважений державою на здійснення профілактики інфекційних хвороб, професійних захворювань, масових неінфекційних захворювань (отруєнь), радіаційних уражень людей, запобігання шкідливому впливу на стан їх здоров'я і життя факторів середовища життєдіяльності, здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду щодо безпеки для життя і здоров'я людини, продукції та середовища життєдіяльності контролювати субєкт владних повноважень вчинив всі передбачені чинним законодавством дії по перевірці місць загального користування гуртожитку і фіксуванню їх результатів в актах перевірки.

З огляду на вище викладене, та враховуючи зміст і порядок обстеження спірного приміщення колегія суддів дійшла висновку, що дії Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя щодо проведення у встановленому порядку перевірки наведених в заявах позивачки фактів шляхом обстеження приміщення загального користування блоку № 93 гуртожитку по вул. Руставі 12 м.Запоріжжя були вчинені на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Приймаючи викладене до уваги, судова колегія вважає не правильними висновки суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивачки. Відтак, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Доводи позивачки як позовній заяві так і в апеляційній скарзі не свідчать про протиправність дій або бездіяльності субєкта владних повноважень - Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя, оскільки є лише її (позивачки) особистим розумінням санітарного стану місць загального користування та періодичності і способу їх прибирання для приведення і підтримання в належному на її погляд стані чистоти (зокрема приміщення коридору і санвузлу: унітазу, душу, умивальника). Проте, особисте розуміння позивачки про спосіб та періодичність прибирання не може свідчить про недотримання вимог санітарного законодавства. А питання з сусідкою по блоку гуртожитку щодо утримання в належному стані місць загального користування в блоці № 93 гуртожитку не повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

В частині вимог позивачки щодо зобов'язання відповідача провести перевірку умов проживання її помешкання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цих вимог, оскільки дійно, проведення таких перевірок виходить за межі наданих чинними законодавством повноважень органів державного санітарно-епідеміологічного контролю та не передбачено відповідним положенням про державний санітарно-епідеміологічний нагляд.

Стосовно відмови суду першої інстанції у задоволені вимог позивачки про скасування актів перевірки від 22.10.2008 р. та від 25.11.2008 р., колегія суддів зазначає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначені акти за своєю правовою суттю не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, тобто у зазначених актах не міститься відповідне рішення суб'єкта владних повноважень отже зазначені акти не становлять юридичних наслідків для позивача. У даному ж випадку суд правильно помилався на те, що дані акти не підлягають оскарженю до суду взагалі, оскільки не містять відповідних рішень субєкта владних повноважень які б тягли за собою певні юридичні наслідки для позивачки.

Разом з тим, суд припустився помилки відмовляючи у задоволені наведених вимог позивачки, що можливо лише у випадку встановлення судом факту звернення до суду з позовом не тієї особи, якій належить право вимоги (неналежний позивач).

Згідно п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позову ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України

Пунктом 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження в справі закривається з підстав, встановлених статтею 157 цього Кодексу.

Керуючись п.3, 4 ч.1 ст.198, ст.202, ст.203, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19 травня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову, якою.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грааль»про зобовязання Ленінської районної санітарно-епідеміологічної станції м.Запоріжжя провести перевірку санітарного становища місць загального користування в блоці 93 у гуртожитку по вул.Руставі буд.12 в м.Запоріжжя відмовити

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування актів від 22 жовтня 2008 року та від 25 листопада 2008 року щодо санітарного становища місць загального користування в блоці 93 у гуртожитку по вул.Руставі буд.12 в м.Запоріжжя - провадження у справі закрити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця починаючи з наступного дня після виготовлення її повного тексту

Повний текст постанови виготовлена 22 липня 2010 року.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4