Справа № 2-а-1275/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1275/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" квітня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 Богдановичадо Відділення державної автомобільної інспекції зОАТ Козівського районупро скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії працівника ДАІ неправомірними, а винесену ним 8 березня 2011 року постанову серії ВО1 № 058016 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 260 грн., незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності, по наявних доказах у справі.

Суд, заслухавши позивача, пояснення свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів,

що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 8 березня 2011 року, о 15 год.40 хв., в с. Теофіпілка Козівського району позивач, керуючи належним йому транспортним засобом , був зупинений працівником ДАІ, останній склав протокол, в якому зазначив, що він перетнуши суцільну лінію розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, і за вищезазначене правопорушення притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 260 грн..

В судовому засіданні позивач пояснив, що він не згідний із постановою працівника ДАІ, оскільки 8 березня 2011 року, коли він разом із ОСОБА_3 належним йому транспорним засобом марки «ЗІЛ»поверталися із м. Києва додому, то в селі Теофіпілка Козівського району їх обігнав автомобіль працівників державтоінспекції, які звинуватили його у виїзді на смугу зустрічного руху при суцільній дорожній розмітці, що фактично не відповідало дійсності, стверджує, що він Правил дорожнього руху не порушував та правопорушення не вчиняв, а тому не повинен нести за це відповідальності. Просить скасувати постанову, винесену щодо нього 8 березня 2011 року, як незаконну. В своїх поясненнях позивач також зазначив, що такі ж пояснення він давав і працівникам ДАІ, які складали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, однак останні не зважали на його пояснення. Правдивість його слів міг підтвердити ОСОБА_3, який був свідком зазначених подій, оскільки останній знаходився в салоні його транспортного засобу.

Судом також встановлено, що при складанні працівником ДАІ адміністративного протоколу позивач давав пояснення, ідентичні поясненням, даним ним у судовому засіданні, своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнавав і власноручно написав у своїх поясненнях, що з його сторони порушень Правил дорожнього руху не було.

Вищезазначений факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії ВО 1№ 107200, складеним працівником ДАІ 8 березня 2011 року.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 дав пояснення, аналогічні поясненням позивача, пояснив, що 8 березня 2011 року в селі Теофіпілка їх транспортний засіб безпідставно зупинили працівники ДАІ, які звинуватили їх виїзді на зустрічну смугу руху при суцільній лінії дорожньої розмітки, що фактично не відповідало дійсності.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є протокол про адмінпорушення від 8 березня 2011 року, з якого видно, що ОСОБА_2 не виконав вимогу Правил дорожнього руху та виїхав на смугу зустрічного руху, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Свідки при складанні протоколу та винесенні постанови не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДАІ щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 260 грн. слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Скасувати постанову серії ВО1 № 058016 від 8 березня 2011 року про притягнення ОСОБА_2 Богдановичадо адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області підпис ОСОБА_1

Копія з оригіналом вірна.

Оригінал постанови знаходиться у справі № 2а- 1275/11р.

В.о.голови Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_4