Справа № 8504/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2010 р. справа № 2а-34/09
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.
суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.
при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області
на постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати дії відповідача по нарахування та виплаті їй сум щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірними, стягнути з відповідача на її користь не донараховану допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 4261,50 грн. за 2007 рік. Також просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 43,00 грн. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнанні неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.
Відповідач проти задоволення позову заперечував.
Постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік неправомірними. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 4261,50 грн. в рахунок недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період часу з 01.01.2007 року по 01.01.2008 року. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 46,40 грн. на відшкодування судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.
Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Посилалися на те, що рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року не може бути реалізовано, оскільки не було внесено зміни до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»і не були збільшені видатки на виплати соціальної допомоги.
Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
Однак, п.14 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".
Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.11).
Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 були визнані неконституційним та втратили чинність.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, проте, незважаючи на втрату чинності цими статтями, відповідач здійснював нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, в порядку та у розмірах, встановлених п.14 ст. 71 та абз.3 ч.2 ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які визнані з 09.07.2007 року неконституційними, колегія суддів вважає, що такі дії відповідача з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, дійсно є протиправними.
З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що після 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.
У відповідності до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачкою річний строк позовної давності, передбачений ст.ст. 99 КАС України, пропущено з поважних причин. Більш того, в своїй апеляційній скарзі відповідач не просить суд скасувати рішення першої інстанції з підстав не застосування положень ч.1 ст.100 КАС України. Відповідно до ст.. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не вірно визначив період за який відповідачу необхідно було провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки, виходячи з розмірів прожитого мінімуму, встановлено для дітей віком до 6 років,
Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.
Згідно ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 квітня 2007 року - у розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.
Тому, враховуючи те, що позивач на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області перебуває саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України вищевказаного рішення, відповідач зобовязаний був здійснювати нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по грудень 2007 року, включно, та вирішити питання щодо її виплати на користь ОСОБА_1 наступним чином:
Липень 2007 року - /463 грн. 101,16 грн. / : 31 х 23 = 268,41 грн.
Серпень 2007 року - 463 грн. 103,41 грн. = 359,59 грн.
Вересень 2007 року - 463 грн. 104,85 грн. = 358,15 грн.
Жовтень 2007 року - 470 грн. 104,85 грн. = 365,15 грн.
Листопад 2007 року - 470 грн. 107,73 грн. = 362,27 грн.
Грудень 2007 року - 470 грн. - 101,88 грн. = 368,12 грн., що в загальній сумі становить 2081,68 грн.
У задоволенні позовних вимог щодо стягнення недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня по 08 липня 2007 року позивачці слід відмовити, оскільки за вказаний період відповідач проводив виплату вказаної допомоги у відповідності до діючого на той час законодавства і дії відповідача за вказаний період були правомірними.
Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно визначив і спосіб поновлення порушених права позивачки.
Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини ( в тому числі частину 2 статті 19 Конституції України, ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та ст. 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік"), та враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку саме у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. відповідачем не призначалась та не нараховувалась, що суду не надано доказів того, що на рахунки відповідача станом на час розгляду справи у суді були перераховані бюджетні кошти для виплати вказаної допомоги позивачці саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, у відповідності до положень ст. 162 КАС України, суд повинен був зобовязати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", за період з 09 липня 2007 року по грудень 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період, а не вирішувати питання щодо стягнення вказаних сум з відповідача, оскільки відповідачу вони для виплати саме позивачці не надходили.
Посилання апелянта на неможливість виконання рішення Конституційного суду України 09.07.2007 року визнається колегією суддів безпідставним, оскільки практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обов'язків ( справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005р.).
Відповідно, зміні підлягає і частина суми судових витрат, що має бути стягнута з бюджету м. Павлограда Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 з урахуванням зміни судового рішення та положень ч.6 ст.94 КАС України.
Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити частково.
Постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно.
Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з 09 липня 2007 року - з розміру 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною за зазначений період.
Стягнути з бюджету м. Жовті Води Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3,40 грн.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3