Справа № 4730/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2010 р. справа № 2а-1073/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2а-1073/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про перерахунок та збільшення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 листопада 2009 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради було відмовлено.

Вказана постанова суду першої інстанції оскаржена позивачкою з підстав порушення судом норм матеріального права, тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що розрахунок суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна дорівнюватись сумі прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років, затвердженого державним бюджетом України. Також зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 35 Закону України «про загально обов'язкове державне соціальне страхування по тимчасової втрати працездатності, витратами, пов'язані с народженням чи захованням»догляд за дитиною до 3-х років є страховим випадком, а згідно з ч. 1 п.5. ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).Таким чином, строки позовної давності у випадках перерахунку допомоги не поширюється. Зазначає, що суд відмовляючи в задоволені позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду встановленою ст. 99 КАС України діяв неправомірно.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправність дій відповідача субєкта владних повноважень щодо призначення, нарахування та виплати позивачці у період 2007 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у звязку з народженням 17.12.2004 року дитини, перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради і у період 2007 року отримувала щомісячну соціальну допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а у період 2008 року позивачці нараховувалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до положень Закону України на 2008 рік».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що згідно до ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007р.», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений: з квітня 2007р. - 463гр., а з 1.10.2007р. - 470грн., але положення ст.56 Закону України „Про Держаний бюджет України на 2007р." - не відповідає Конституції України - є неконституційним, тому втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто - з 09.07.2007р. Крім того, Законом України «Про державний бюджет України на 2008р.»від 28.12.2007р. було зупинено дію ч.15 Закону № 2811-ХІІ в частині уточнення грошової допомоги по догляду за дитиною на 2008р., та рішення конституційного суду, на яке посилається позивачка, неможливо застосовувати в обґрунтування вимог щодо стягнення допомоги за 2008р., оскільки воно не стосується ст.15 ЗУ «про державну допомогу»(в редакції на 01.01.2008р.), яка визначає зовсім інший розмір зазначеної допомоги.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції.

Законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в частині підтвердження права позивачки на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років починаючи з дня прийняття Конституційним Судом України рішення № 6-рп/2007, тобто з 09.07.2007 р. та до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 17.12.2007 року є беззаперечним, оскільки це право підтверджено Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р., яким визнані неконституційним положення п.14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що встановлювали інший розмір виплати.

Проте, приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні позовних вимог за пропуском строку, суд першої інстанції надав належну оцінки змістовому наповненню ст.ст.99, 100 КАС України та обставинам справи за якими позивачка після прийняття Конституційним судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р. щомісячно отримувала допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», але до суду звернулася за захистом своїх прав у червні 2009 року не обґрунтовуючи при цьому причин пропуску нею строку звернення до адміністративного суду за захистом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем в суді першої інстанції подавалися заперечення проти адміністративного позову (а.с.10-13) в яких одним із питань ставилося про відмову позивачці у задоволені позову з підстав пропуску нею річного строку звернення до суду.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішення Конституційного Суду України № 6-рп було прийнято 09 липня 2007 року та оприлюднене у передбаченому законодавством порядку (надруковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року № 52).

Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Таким чином, позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися у липні 2007 року при здійсненні їй Управлінням праці та соціального захисту населення першої виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку після оприлюднення рішення Конституційного Суду України № 6-рп.

Юридична необізнаність позивачки не може виправдовувати звернення позивачки до суду за захистом поза межами встановленого КАСУ процесуального строку і відповідно не може вважатися належним доказом по справі, оскільки не містить достовірної інформації щодо предмету доказування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивачки та для скасування рішення суду першої інстанції

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає чинності в порядку ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України - протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко