Справа № 459/3370/13-а
Суддя: Кріль М. Д.
Дата ухвалення: 2013-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/3370/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2013 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріль М.Д.

при секретарі Пилипяк Ю.М.

за участю: представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Динько С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області та зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком,-

в с т а н о в и в

ОСОБА_3 в липні 2013 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що постійно проживала в АДРЕСА_1. 27.10.1995 року їй було призначено пенсію за віком, яку вона отримувала кожного місяця. В червні 1997 року вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв'язку з чим їй було припинено виплату пенсії та знято з пенсійного обліку. В травні 2013 року вона звернулася з заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді про поновлення виплати пенсії, але їй було відмовлено в цьому. Просить дії відповідача визнати неправомірними та зобов'язати його здійснити нарахування та виплату їй пенсії за віком з 05 січня 2013 року.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, позовні вимоги уточнив, просить зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачці з 05 січня 2013 року.

Представник відповідача вважає позов необґрунтованим.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Позивачці з 27.10.1995 року призначено пенсію за віком, що стверджується рішенням комісії Червоноградського міського відділу соціального забезпечення населення від 11.01.1996 року.

В червні 1997 року позивачка виїхала на постійне місце проживання в Ізраїль.

На підставі ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позивачці припинено виплату пенсії

В Україні, як в соціальній правовій державі, людині, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (ст. ст. 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі ІІ Конституції України «Права, свободи та обов'язки людини і громадянина». Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (ч. 2 ст. 46 Основного Закону України) і забезпечуються ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Ст. 24 Конституції України гарантує громадянам рівність конституційних прав незалежно від місця проживання.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (ч. 3 ст. 25 Конституції України).

Передбачене Основним Законом України право громадян на соціальний захист (ст. 46) конкретизоване у Законах «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення» якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії. Однак стосовно громадян, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, визначено особливий порядок виплати пенсії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 другого речення ст. 51 Закону, виплата пенсії припиняється на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до положення другого речення ст. 51 Закону, під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 року № 25-пр/2009 положення п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення статті 51 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та до Конституції України положення інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не передбачено відповідного договору визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

У відповідності з ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України або підставою для їх обмежень.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.70, 71 159-163, 167 КАСУ, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Червоногралі Львівської області про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_3 - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді Львівської області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 05 січня 2013 року.

На постанову може бути подана апеляція до Львівського апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з часу проголошення.

Суддя: М. Д. Кріль