Справа № 610/1604/15-а
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

справа № 610/1604/15-а

2-а/610/54/2015

м. Балаклія 05.06.2015 року

Балаклійський районний суд Харківської області під головуванням ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій і рішень протиправними, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Уточнивши позов ОСОБА_2 просить:

визнати протиправним і скасувати рішення відповідача № 2003 від 10.02.2015р. про відмову у зарахуванні до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років з 06.10.2006р. по 22.04.2013р. і з 14.08.2013р. по 12.11.2014р. та відмову в призначенні пенсії,

зобов'язати відповідача зарахувати вказані періоди до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, призначити і виплачувати пенсію.

В обґрунтування позову вказує про те, що в трудової книжки однозначно убачається про прийняття на роботу саме в аптеку, відсутність акредитації аптекою за Законом не унеможливлює призначення їй пенсії, до того ж час факт отримання ліцензії свідчить про наявність мінімального рівня акредитації (а.с. 27-28).

Відповідач надав письмові заперечення, просить відмовити в позові за його безпідставністю.

В обґрунтування заперечень вказує про те, що з трудових договорів, укладених із ОСОБА_3 у спірні періоди з 06.10.2006р. по 22.04.2013р. і з 14.08.2013р. по 12.11.2014р. не зазначено про прийняття її на роботу саме в аптеку. Аптеки не пройшли державної акредитації, а тому за Законом офіційно не набули статусу закладу охорони здоров'я, що унеможливлює призначення позивачу пенсії з визначених нею підстав.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Згідно до записів в трудовій книжці, 01.08.1987р. ОСОБА_2 була прийнята в Центральну районну аптеку № 8 м. Ворошиловград на посаду провізора-аналітика.

04.07.1989р. звільнено за ст. 38 КЗпП УСРР.

17.07.1989р. прийнято до Центральної районної аптеки № 90 на посаду провізора-технолога в аптеку №87.

23.11.1990р. звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УСРР.

10.12.1990р. призначено провізором-технологом рецептурно-виробничого відділу міжлікарняної апетки № 216 м. Керч.

05.08.1991р. переведено на посаду провізора-хіманалітика.

15.10.1992р. звільнено за ст. 36 КЗпП України.

01.04.1994р. прийнято на посаду провізора-технолога в аптеку № 87.

12.01.1996р. посаду провізора-технолога замінено на посаду провізора.

25.09.1997р. Центральна районна аптека № 90 перейменована в Державне комунальне підприємство охорони здоров'я ЦРА № 90.

01.06.1999р. переведено на посаду завідуючої аптеки № 87.

12.11.2001р. Державне комунальне підприємство охорони здоров'я Центральна районна аптека № 90 перейменована в Комунальне підприємство охорони здоров'я «Центральна районна аптека №90».

03.06.2006р. звільнено за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

06.10.2006р. прийнято до Аптеки «Сімейна» ПП ОСОБА_4 на посаду провізора за трудовим договором № 637 від 06.10.2006р., зареєстрованим в Балаклійському районному центрі зайнятості.

22.04.2013р. звільнено з роботи за п.1 ст. 36 КЗпП України.

14.08.2013р. прийнято на роботу до Аптеки № 1 ФОП ОСОБА_5 на посаду провізора за трудовим договором №9 від 14.08.2013р., зареєстрованим в Балаклійському РЦЗ.

12.11.2014р. звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України.

13.11.2014р. ОСОБА_2 звернулася до УПФ із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

За рішенням № 2003 управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області від 10.02.2015р. позивачу ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років за п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику охорони здоров'я.

Оскаржуване рішення обґрунтовано тим, що таке право виникає при стажі роботи на даній посаді не менше 25 років, а позивач має такого спеціального стажу лише 17р. 3міс. 20дн. Періоди роботи позивача за трудовими договорами з 06.10.2006р. по 22.04.2013р. і з 14.08.2013р. по 12.11.2014р. до спеціального стажу зараховано, т.я. в них не вказано про роботу позивача саме в аптеці, які до того ж не пройшли державної акредитації і офіційно не набули статусу закладу охорони здоров'я.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 1 абзацу 2 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального захисту населення при наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993р. № 909, до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посадах провізорів, фармацевтів (незалежно від найменування посад), лаборантів в аптеках, аптечних кіосках, аптечних магазинах, контрольно-аналітичних лабораторіях. Разом з тим відповідно до примітки 2 Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Визначення аптечного закладу наведено в статті 16 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2801-ХІІ), згідно з якою безпосередню охорону здоров'я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Відповідно до частини другої цієї статті заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Порядок і умови створення закладів охорони здоров'я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної та фармацевтичної практики визначаються актами законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 року № 765 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), державна акредитація закладу охорони здоров'я - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності.

Згідно з пунктом 2 зазначеного Порядку акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я.

Таким чином, аптека офіційно набуває статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Ураховуючи наведене, суд доходить такого правового висновку: до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується, зокрема, робота на посадах провізорів у аптеках, які офіційно набули статусу закладу охорони здоров'я на підставі державної акредитації.

Як установлено відповідачем і судом, Аптека «Сімейна» ПП ОСОБА_4 і Аптека № 1 ФОП ОСОБА_5, у яких працювала позивач ОСОБА_2 з 06.10.2006р. по 22.04.2013р. і з 14.08.2013р. по 12.11.2014р. відповідно, не проходили державну акредитацію, тому, враховуючи положення наведених вище норм законодавства, вони не мають офіційного визнання статусу закладу охорони здоров'я.

Таким чином, робота в цих закладах не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 17.09.2013р. №21-241а13 і актуальній практиці Вищого адміністративного суду України.

Згідно з положеннями частини першої статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки у позивача відсутній 25 річний стаж роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за у призначенні пенсії за вислугу років УПФ діяло у межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 18, 71, 158-170, 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій і рішень протиправними, їх скасування та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Головуючий В.М. Стригуненко