Справа № 712/655/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/655/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Євтушенко П.М. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

19 січня 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах щодо невиплати ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 січня 2014 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року, з урахуванням виплачених коштів.

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 березня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, шляхом визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах щодо невиплати ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 19.06.2014 по 03.08.2014, з урахуванням виплачених коштів.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач є інвалідом ІІІ групи із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

19 грудня 2014 року ОСОБА_2 письмово звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести нарахування-перерахунок належних йому пенсій у відповідності до норм чинного законодавства та виплатити недоотриману різницю.

Проте, 22.12.2014 УПФ України в місті Черкасах відмовило позивачу, оскільки підстави для перерахунку та проведення доплат відсутні.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки УПФ України в місті Черкасах неправомірно відмовило позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті належних позивачу пенсій за період з 19.06.2014 по 03.08.2014.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є не вірною з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України №3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», п. 7 ч. 1 якого Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким установлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вирішуючи питання про те, яка з однопредметних норм однакової юридичної сили, що не визнані неконституційними, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій із них, що прийнята пізніше. У даному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI.

На реалізацію наведеного положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011 прийнята постанова № 745.

У рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що Кабінету Міністрів України делеговано право визначати порядок та розміри соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції України та законів України.

Закони України про Державний бюджет України на 2012, 2013 роки містять аналогічні норми щодо виплати державної та додаткової пенсії у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012/2013 рік.

На виконання делегованих повноважень Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року №1210, якою передбачено мінімальний розмір пенсії для постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у 2012 та 2013 роках державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно ст. 50, 54 Закону виплачується у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, вищезазначена норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» обмежена в часі лише 2013 роком.

Оскільки, у Законі України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не передбачено застосування ст. ст. 50, 54 Закону у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України, правове регулювання спірних відносин у 2014 році здійснюється відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 03.08.2014 № 1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що вказана норма діє з 16.08.2014.

Таким чином, з 16.08.2014, розміри пенсій передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обмежується вимогами Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 в редакції Закону України від 03.08.2014.

Окрім того, оцінюючи доводи позивача щодо задоволення позовних вимог за період з 01.01.2014, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частини першої ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом 19 січня 2015 року, водночас доказів поважності пропущення строків звернення до адміністративного суду не подав.

Однак, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги з 19.06.2014, таким чином помилково задовольнивши такі вимоги поза межами шести місячного строку.

Відтак, судова колегія вважає, що на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України позовні вимоги в частині нарахування та виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, необхідно залишити без розгляду за період з 19.06.2014 по 18.07.2014 включно.

Підсумовуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання протиправними дій відповідача в частині проведення у 2014 виплат державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. ст. 50, 54 Закону за період з 19.07.2014 по 15.08.2014 включно.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах - задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 24 березня 2015 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Позовні вимоги за період з 19 червня 2015 року по 18 липня 2015 року включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах щодо невиплати ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 19 липня 2015 року по 15 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 19 липня 2014 року по 15 серпня 2014 року, з урахуванням виплачених коштів.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.