Справа № 826/9751/15
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

27 травня 2015 року м. Київ № 826/9751/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Генеральної прокуратури України, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в якому просив:

- визнати постанову про застосування запобіжного обмеження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді заборони виїжджати за межі України до закінчення досудового розслідування, винесену прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України Генеральної прокуратури України Саулко О.І. 17 жовтня 2012 року в межах кримінальної справи № 817, яка на теперішній час продовжує застосовуватись Відповідачами, недійсною;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо зберігання відомостей відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України;

- зобов'язати Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вилучити відомості відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з бази даних осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви, впровадженні Головного слідчого управління СБ України знаходилось кримінальне провадження № 0000030 (кримінальна справа № 817) стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, 17 жовтня 2012 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБ України Генеральної прокуратури України Саулко О.І. була винесена постанова про застосування запобіжного обмеження відносно ОСОБА_1 у вигляді заборони виїжджати за межі України до закінчення досудового розслідування по даній справі.

На підставі доручення від 17.10.2012 року Першого заступника начальника ГСУ СБУ Симоненка О. вказана Постанова була надіслана для виконання на ім'я Першого заступника Голови - Директора Департаменту охорони державного кордону Державної прикордонної служби України Шишоліна П.А.

30 жовтня 2012 року ОСОБА_1 був затриманий в порядку, передбаченому ст. 115 КПК України в редакції 1960 року, а 02.11.2012 року відносно нього обраний запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Як зазначав представник позивача у позовній заяві, вже з моменту затримання ОСОБА_1, тобто з 30.10.2012 року, зникли підстави для подальшого існування та виконання Постанови щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду з України, і і зумовило звернення з даним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, зі змісту позовних вимог, слідує, що спірні відносини виникли з приводу дій вчинених під час досудового розслідування кримінальної справи.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

В той час, як завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 КАС України).

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Відповідно до п. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень в межах проведення досудового слідства, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що викладені позивачем вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що розгляд даних вимог має здійснюватися за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, в порядку кримінального судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу негайно.

3.Роз'яснити позивачу, що даний спір підсудний суду загальної юрисдикції за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, в порядку кримінального судочинства.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур