Справа № 16253/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2010 р. справа № 2а-16/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-16/09 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя про визнання нечинним повідомлення №28580/21 від 27.06.2007 року про наявність порушень з питань отримання податкової соціальної пільги,

встановила:

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2009 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано нечинним повідомлення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя № 28580/21 від 27.06.2007 року про наявність порушень з питань отримання податкової соціальної пільги ОСОБА_1.

На вказану постанову відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення судом норм матеріального права, а також на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що дане повідомлення ДПІ Форми ФП про наявність правопорушень застосування податкової соціальної пільги не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства, оскільки направлене ОСОБА_1 повідомлення носить інформативний характер і не є рішенням (правовим актом індивідуальної дії), що підлягає оскарженню в розумінні ч.1 ст.17 КАСУ. Вказує, що на виконання підпункту 6.3.4 пункту 6.3 статті 6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" наказом ДПА України від 30.09.2003 р. № 461 розроблено порядок інформування органами державної податкової служби України платників податку про наявність порушень застосування податкової соціальної пільги, згідно п.п.1.1. п.1 якого визначено процедуру періодичного інформування органами державної податкової служби платників податку з доходів фізичних осіб про наявність порушень ними порядку отримання (застосування) податкової соціальної пільги, виявлених на підставі аналізу даних податкової звітності чи даних документальних перевірок. Щодо наявності правових підстав винесення такого повідомлення, апелянт посилається на положення п.п.6.3.1, п.п.6.3.2. п.п.6.3.3, п.п.6.3.5. п.6.3 ст. 6 та п.1.3 «д»ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", а також на ст..14 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян»і вищезазначений наказ ДПА України від 30.09.2003 р. № 461 відповідачем було про наявність порушень з питань отримання податкової соціальної пільги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги відповідача та матеріали справ, рішення суду першої інстанції щодо повноти з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та правильності застосування норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів не вбачає порушення судом норм матеріального права при прийнятті рішення, і тому вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, позивач працює на підприємстві «Ера-Інкос», де щомісячно йому нараховується та виплачується заробітна платі. Одночасно згідно довідки про взяття на облік платника податку (а.с.34) позивач зареєстрований 02.02.2004 р. субєктом підприємницької діяльності та перебуває на обліку в ДПІ Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, але у той же час відповідно до його декларацій про доходи (а.с.12-19) у 2004 р., 2005 р., 2006 р., 2007 р. підприємницькою діяльністю він не займався та відповідно доходів від підприємницької діяльності не отримував.

Задовольняючи позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з положень п.п.6.3.4 ст.6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" та урахував ту обставину, що відповідачем не проводилася документальна перевірка субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 та місця його роботи підприємства «Ера-Інкос»щодо перерахунку податкової соціальної пільги позивача в червні 2007 року. За наведених обставин, а також недоведеність відповідачем порушень за зазначений період часу при застосуванні податкової пільги ОСОБА_1 як фізичною особою і субєктом підприємницької діяльності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених у цій справі вимог.

Відповідно ст. 6 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податкова соціальна пільга застосовується до нарахованого місячного доходу платнику податку у вигляді заробітної плати виключно за одним місцем його нарахування (виплати). Податкова соціальна пільга починає застосовуватися до нарахованих доходів у вигляді заробітної плати з дня отримання працедавцем заяви платника податку про застосування пільги. Пільга не застосовується до доходу, нарахованого до моменту отримання такої заяви, крім випадків, зазначених у п. 6.3.3 цієї статті. Проте ця ж норма містить положення стосовно того, що податкова соціальна пільга застосовується за місцем отримання платником податку основного доходу (визначеним у трудовій книжці) на дату набрання чинності цим пунктом, без подання заяви про застосування пільги.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що Закон передбачає застосування соціальної пільги як за заявою платника податку та і без подачі такої заяви.

За змістом п.п.6.3.3 «е»ст.6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податкова соціальна пільга не може бути застосована до інших доходів платника податку, якщо він отримує протягом звітного податкового місяця одночасно такі доходи, як: доходи самозайнятої особи від підприємницької діяльності, а також іншої незалежної професійної діяльності. Перелік підстав перерахунку та обмежень застосування податкової соціальної пільги чітко визначений у п.6.5 ст.6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Проте, ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя надсилаючи в адресу ОСОБА_1 повідомлення Форми ФП щодо правопорушень застосування податкової соціальної пільги попередньо не зясував та не перевірив чи отримувалися позивачем протягом спірного звітного податкового місяця інші доходи від підприємницької діяльності, і наявність у даному випадку відповідних обмежень .

Відповідно до п.1.1 Наказу Державної податкової адміністрації України № 461 від 30.09.2003 р. «Щодо затвердження форм заяв і повідомлення з питань отримання (застосування) податкової соціальної пільги, а також порядку інформування платників податку»(на який посилається відповідач) цей Порядок визначає процедуру періодичного інформування органами державної податкової служби платників податку з доходів фізичних осіб про наявність порушень ними порядку отримання (застосування) податкової соціальної пільги, виявлених на підставі аналізу даних податкової звітності чи даних документальних перевірок.

Таким чином, відповідач має підстави для інформування платника податку з доходів фізичних осіб про наявність порушень ними порядку отримання (застосування) податкової соціальної пільги лише на підставі аналізу даних податкової звітності чи даних документальних перевірок, і відповідно ця інформація повинна відповідати дійсності і узгоджуватися з вимогами статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». Тобто, безспірно перш за все повинно бути встановлено про отримання працівником підприємства, який зареєстрований субєктом підприємницької діяльності, доходу від підприємницької діяльності. Визначення «доходу»надано у статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»і не підлягає розширеному тлумаченню

Суд першої інстанції правильно не узяв до уваги посилання представника в судовому засіданні на положення п.п.6.3.4 ст.6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», оскільки відповідно до вказаної норми платник податку втрачає право на отримання податкової соціальної пільги за всіма місцями отримання доходу починаючи з місяця, у якому мало місце таке порушення, лише у разі коли платник податку подає заяву про застосування пільги більш ніж одному працедавцю або якщо платник податку при отриманні доходів, визначених у підпункті 6.3.3 цього пункту, подає таку заяву іншому працедавцю, внаслідок чого податкова соціальна пільга фактично застосовується також при отриманні інших доходів протягом будь-якого звітного податкового місяця

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно не можливості урахування посилань представника відповідача в судовому засіданні на положення наказу ДПА України від 30.09.2003 р. № 461, але додатково вважає за необхідне зазначити, що зазначений Порядок за своїм змістом не містить безумовної заборони застосування податкової соціальної пільги для працівника підприємства, який зареєстрований субєктом підприємницької діяльності, незалежно від отримання доходів від підприємницької діяльності.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до змісту наказу ДПА України від 30.09.2003 р. № 461 не передбачається винесення будь-якого рішення, а структурний підрозділ, який склав повідомлення про порушення, у день отримання копії цього повідомлення з датою вручення платнику податку, вносить відповідні дані до реєстру та долучає отримані документи до справи платника податку. Такі дії позбавляють платника податку права на отримання податкової соціальної пільги за всіма місцями отримання доходу починаючи з місяця, у якому мало місце таке порушення, та закінчуючи місяцем, у якому право на застосування податкової соціальної пільги відновлюється

Відтак, доводи відповідача щодо інформативного характеру направленого ОСОБА_1 повідомлення і не можливості його оскарження в розумінні ч.1 ст.17 КАСУ, оскільки це повідомлення не є рішенням (правовим актом індивідуальної дії) - є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.72 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже з вищенаведеного вбачається, що судом першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосовано положення Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", тощо, а відповідачем не доведено правомірність його дій при винесенні та направленні позивачу повідомлення Форми ФП про наявність правопорушень застосування податкової соціальної пільги.

Оскільки оскаржуване судове рішення постановлено судом з додержанням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя залишити без задоволення, постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 23 лютого 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4