Справа № 2-а-373/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-373/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2011 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М. при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДПС ВДАІ з ОРД Козівського району в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії працівника ДПС неправомірними, а винесену ним 25 листопада 2010 року постанову серії ВО1 № 000432, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про її скасування.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить їх задоволити.В обґрунтування заявлених позовних вимог дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, вважає, що в його діях відсутній склад згаданих адміністративних правопорушень, а оскаржуване ним рішення відповідача прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать розписки про вручення йому судових повісток, які містяться в матеріалах справи, а тому суд вважає, що відповідач без поважних на те причин не зявився до суду, що дає суду підставу розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

У відповідності зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Судом встановлено, що постановою ВО1 № 000432 по справі про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2010 року позивача за керування транспортним засобом «ВАЗ 2115» із д.н.з. ВО 0820АС за порушення вимог дорожнього знаку Напрямок руху по смугах було зупинено працівником ДПС та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 25 листопада 2010 року, о 13 годині 50хв., він керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2115» із д.н.з. ВО 0820АС , на 109 кілометрі автодороги Тернопіль-Стрий був безпідставно зупинений працівником ДПС, так як порушень Правил дорожнього руху з його сторони не було. В його присутності протокол працівником ВДАІ про вчинення ним правопорушень не складався і постанова не виносилася.

Вважає дії працівника ВДАІ незаконними, оскільки відповідач, приймаючи постанову про порушення ним Правил дорожнього руху, не залучив у якості свідків осіб, які би могли бути очевидцями зазначеного факту, та не відібрав від них письмових пояснень, не зафіксував зазначене правопорушення за допомогою засобів фото чи відеозйомки. Про те, що на нього було накладено адміністративне стягнення він дізнався лише 18 січня 2011 року із повідомлення Державної виконавчої служби про необхідність сплати штрафу, а тому просить поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови, так як цей строк ним був пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даних правопорушень.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 25 листопада 2010 року, з якої видно, що ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку «Напрямок руху по смугах», проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Протокол про адмінпорушення на вимогу суду представлений не був. Свідки при винесенні постанови не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, та ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн., слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Скасувати постанову серії ВО1 № 000432 від 25 листопада 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч 2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_2