Справа № 15898/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2010 р. справа № 2а-43/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та просив визнати неправомірною відмову відповідача від виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України від 28.02.1991р. №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(надалі по тексту Закон №796), стягнути з відповідача недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2007-2008 роки в розмірі 4425,00 грн., зобовязати відповідача в подальшому, при нарахуванні допомоги на оздоровлення керуватись Законом №796.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року позовні вимоги задоволено: визнано неправомірною відмову відповідача від виплати на користь позивача щорічної допомоги на оздоровлення, стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на користь позивача 4425,00 грн. щорічної допомоги на оздоровлення. Зобовязано в подальшому при нарахуванні суми компенсації на оздоровлення керуватись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та перебуває на обліку у відповідача, який проводив виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу відповідно до Постанов Кабінету міністрів України №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796 (в редакції від 20.06.1996 року) передбачена щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам чотири мінімальні заробітної плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - пять мінімальних заробітних плат; 3 категорії три мінімальні заробітні плати.

Дію абзацу другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону №796 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Дію абзацу другого, третього четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону №796 зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 19.12.2006 № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Проте, зупинення дії абзацу другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 на 2007 рік, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 № 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007. Таким чином, дію ч. 4 ст. 48 Закону №796 було відновлено з 09 липня 2007 року.

Відповідно до Закону України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частину четверту ст. 48 Закону №796 викладено в такій редакції: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України». Проте, зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008. Таким чином, дію ч. 4 ст. 48 Закону №796 було відновлено з 22 травня 2008 року.

Судом встановлено, що відповідач виплатив позивачу допомогу на оздоровлення не у відповідності із ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а у твердій грошовій сумі, визначеній постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 р. за 2007 рік. в розмірі по 100грн. в квітні 2007 року. Оскільки дію ч. 4 ст. 48 Закону №796 було відновлено з 09 липня 2007 року, на час виплати спірної суми позивачу за 2007 рік діяли обмеження ст.48 Закону №796, тому при виплаті суми на оздоровлення за 2007 рік відповідач правомірно застосував норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо обмеження реалізації ст.48 Закону №796, які не були визнані неконституційними і підлягали застосуванню розміри виплат, визначені постановкою КМУ № 562.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог за 2007 рік слід відмовити, а постанову суду в цій частині скасувати.

На час виплати допомоги (липень 2008 р.) за 2008 рік зупинення дії ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. визнане неконституційним, тому при виплаті спірних сум відповідач повинен був застосувати ст.48 Закону №796 з виплатою допомоги на оздоровлення у кратному розмірі відповідно до мінімального розміру заробітної плати на час проведення виплати. Отже суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги за 2008 рік.

Крім того, суд першої інстанції не вирішив позовну вимогу щодо зобовязання відповідача в подальшому, при нарахуванні допомоги на оздоровлення керуватись Законом №796.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Таким чином, неможливо зобов'язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому, тому слід відмовити в цій частині позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанову суду в частині задоволення позовних вимог за 2007 ріки слід скасувати та відмовити в задоволенні цих вимог та в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача в подальшому, при нарахуванні допомоги на оздоровлення керуватись Законом №796.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2009 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за 2007 рік.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області щодо відмови в виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2007 рік; стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області не донарахованої щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 рік; зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в подальшому, при нарахуванні допомоги на оздоровлення керуватись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за 2008 рік постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 14 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_2