Справа № 334/89/15-а
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" червня 2015 р. справа № 334/89/15-а(2-а/334/47/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Баранник Н.П. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року у справі № 334/89/15-а Провадження № 2-а/334/47/15 за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними дії відповідача в частині відмови в задоволенні клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтованою площею 0,25 га в межах с. Сокільники, скасувати рішення відповідача від 28.11.2014р.№ 624 в частині витягу з рішення № 624 від 28.11.2014р. відмови позивачу у виділенні у власність земельної ділянки, зобов'язати відповідача винести на найближчу сесію Сокільницької сільської ради клопотання позивача щодо надання у власність земельну ділянку для будівництва житлового будинку , господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,25 га в межах с. Сокільники.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що реалізуючі свої права, які передбачені Земельним кодексом України, позивач звернулась до відповідача з клопотанням та доданими до нього графічними матеріалами про отримання безоплатно у власність земельної ділянки,позивачу відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд у зв'язку з відсутність кварталу забудови позивач вказує на те що відповідачем порушено іі права на отримання земельної ділянки.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення не було допущено порушення вимог ст.118 Земельного кодексу України.

Колегія суду погоджується з доводами суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що позивач 19.11.2014р. звернулася до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на території с. Сокільники Пустомитівського району.

Згідно з рішенням сесії Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області №624 від 28.11.2014р. позивачу відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд у зв'язку з відсутністю кварталу забудови .

Відповідно до вимог ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України визначено що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкту вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вказаними нормами права визначено обов'язок зацікавленої особи долучити до клопотання визначені документи, зокрема, додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що в листопаді 2014 позивач звернувся до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки, в якому просив визначити земельну ділянку без його погодження та виділити земельну ділянку орієнтовним розміром до 0,25 га в межах селища Сокільники, Пустомитівського району, Львовської області з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд до клопотання було додано графічний матеріал на якому не було зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Матеріали справи містять копію Витягу з рішення №624 Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому відмовлено у виділенні земельної ділянки для будівництва житлового будинку господарських будівель та споруд у зв'язку з відсутністю кварталу забудови.

Крім цього, згідно листа відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області від 28.11.2014р. №01-14/06-5012, згідно даних державної статистичної звітності станом на 01.01.2014р. в межах населеного пункту с. Сокільники земель житлової забудови в складі земель запасу немає .

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність доводів позивача щодо порушення відповідачем норм чинного законодавства , яке регулює спірні правовідносини щодо отримання земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2015 року у справі № 334/89/15-а Провадження № 2-а/334/47/15 за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії-залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: А.А. Щербак