Справа № 823/3878/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3878/14 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино», Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Березино» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Уманської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області Міндоходів і зборів України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.11.2014: № щодо донарахування з ПДВ, № щодо донарахування з орендної плати за землю, № щодо донарахування за порушення ведення касових операцій.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області № від 28.11.2013. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Березино» зареєстроване як юридична особа 03.11.2004, ідентифікаційний код 33233162.

Відповідачем проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Березино» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.08.2014. Результати перевірки оформлені актом № 2545/23-05-22/33233162 від 11.11.2014.

На підставі встановлених порушень Уманською ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області винесено податкові повідомлення-рішення № від 28.11.2013 щодо донарахування з податку на додану вартість, № щодо донарахування з орендної плати за землю, № щодо донарахування за порушення ведення касових операцій.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 28.11.2013 щодо донарахування податку на додану вартість, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Під час апеляційного розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із примиренням сторін.

На підтвердження досягнення примирення між сторонами, відповідачем надано копію рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу від 01.04.2015 за період до 01.04.2015.

ТОВ «Березино» до Уманської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області Міндоходів і зборів України подано заяву про намір досягнення податкового компромісу від 24.03.2015.

Податковим органом прийнято рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу від 01.04.2015 за період до 01.04.2015.

Як вбачається з копій платіжних доручень № 141 від 02.04.2015, позивачем сплачено грошові зобов'язання в сумі 6 970, 00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час апеляційного перегляду сторони досягли примирення в частині періоду до 01.04.2014, умови цього примирення не суперечать вимогам закону та є підставою для закриття провадження у справі, а тому у відповідності до п. 3 частини першої ст. 157, ст. 203 КАС України, клопотання Уманської ОДПІ ГУ Міндоходів у Черкаській області Міндоходів і зборів України про закриття провадження у справі, у зв'язку з досягненням податкового компромісу підлягає задоволенню, а постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 скасуванню, справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 в частині періоду за листопад 2011 року, грудень 2011 року, вересень 2012 року, грудень 2012 року, березень 2013 року, жовтень 2013 року - закриттю.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013 в частині періоду за серпень 2014 року в сумі 7853 грн, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за період, що перевірявся ТОВ «Березино» мало господарські договірні взаємовідносини з ТОВ «Укрторг-2014», ДП ДАК «Хліб України» Потацьке КХП, ТОВ «УкравтоБам Білдінг», ТОВ «Плюс Ойл».

На підтвердження нібито виконання вищезгаданих договірних зобов'язань, позивачем надано податкові накладні, видаткову накладну, накладні, акт надання послуг та товарно-транспортні накладні.

Однак, позивачем не надано суду товарно-транспортних накладних по взаємовідносинах із ДП ДАК «Хліб України» Потацьке КХП, які б підтверджували факт перевезення даного товару до контрагента та навпаки, оскільки відповідно до вимог договору про складське зберігання № 61-12 від 09.10.2012 ДП ДАК «Хліб України» Потацьке КХП зобов'язалось прийняти на зберігання зернові, зернобобові та олійні культури врожаю 2012 року та в установленому порядку повернути їх ТОВ «Березино».

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Плюс Ойл», то під час здійснення перевірки позивачем не було надано документ на оплату за поставку дизельного пального. У видатковій накладній від 30.11.2011 на придбання дизпалива відсутній запис номера та дати довіреності, прізвище отримувача.

Щодо господарських відносин позивача та ТОВ «УкравтоБам Білдінг», «Укрторг-2014», до суду першої інстанції не надано документів, які б підтверджували факт реального здійснення укладених між позивачем та його контрагентами операцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що взаємовідносини між позивачем та контрагентами не спричиняють реального настання правових наслідків, оскільки фактично підприємницька діяльність даних контрагентів позивача оформлена неналежними документами.

Вказане свідчить про оформлення документів не у зв'язку із фактичним здійсненням реальних господарських операцій у хронологічному порядку, а у довільний (удаваний) спосіб, що підтверджує відсутність обставин та подій, пов'язаних з виконанням господарських договорів та відповідним їх відображенням у податковому обліку. Фінансової звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, позивачем не надано.

Згідно інформаційного листа № 1112/11/13-101112/11/13-10 від 20.07.2010 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» Вищий адміністративний суд України зазначив про те, що дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.

В даному випадку наявність у платника податку (позивача у справі) виданих йому податкових накладних не є достатньою підставою для формування податкового кредиту, з урахуванням відсутності підтвердження реального здійснення господарської операції.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що договірні зобов'язання між позивачем та його контрагентами (ТОВ «Укрторг-2014», ДП ДАК «Хліб України» Потацьке КХП, ТОВ «УкравтоБам Білдінг», ТОВ «Плюс Ойл») - лише документально відображені у первинних документах, без їх фактичного здійснення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2013 щодо донарахування податку на додану вартість в частині періоду за серпень 2014 року в сумі 7 853 грн винесено з додержанням вимог чинного законодавства України.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ «Березино» до суду апеляційної інстанції подано додаткові документи, а саме: договори про виконання робіт, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення, протокол про залік вимог сторін, договори поставки, довіреності, лист про повернення коштів, розрахунки корегування кількісних і вартісних показників до податкових накладних.

Відповідно до частини другої та третьої ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Як вбачається з наданих документів господарські операції за договорами відбувались до моменту проведення перевірки, документи що в свою чергу підтверджують дану обставину не були вилучені правоохоронними органами та були наявні у товариства.

Окрім того, п. 85.2 ст. 85 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Враховуючи дані обставини судом апеляційної інстанції не встановлено поважності ненадання усіх первинних документів, що підтверджують господарську діяльність під час проведення перевірки так і під час розгляду справи у суді першої. Відтак дані докази не можуть бути розглянуті в ході апеляційного провадження.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 щодо донарахування за порушення ведення касових операцій, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що перевіркою дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, встановлено, що ТОВ «Березино» через підзвітних осіб проводило готівкові розрахунки без надання одержувачем коштів (підзвітною особою) платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового касового ордера), який би підтверджував сплату готівкових коштів, а також здійснювалася видача готівкових коштів під звіт посадовим особам, що не в повному обсязі відзвітувалися за раніше отримані суми, а саме:

- 12.10.2011 ОСОБА_2 отримано під звіт 25 грн, 13.10.2011 - 204 грн, 14.10.2011 - 50 грн, 21.10.2011 - 421,3 грн, 25.10.2011 - 224,7 грн, 01.11.2011 - 516 грн, 08.12.2011 - 200 грн, 11.01.2012 - 203,12 грн, 17.01.2012 - 150 грн, 04.02.2012 - 17 грн, 25.02.2012 - 400 грн, 15.03.2012 - 259 грн, 22.03.2012 - 42,9 грн, 26.03.2012 - 8,8 грн, 28.03.2012 - 10,9 грн, 04.04.2012 - 8,3 грн, 03.05.2012 - 658 грн, 11.05.2012 - 160,5 грн, 15.05.2012 - 45 грн, 18.05.2012 - 798 грн, 28.05.2012 - 254 грн, 29.05.2012 - 274 грн, 29.05.2012 - 21,9 грн, 08.06.2012 - 100 грн, 24.07.2012 - 168 грн, 28.07.2012 - 340 грн, 22.08.2012 - 1032,5 грн, 27.09.2012 - 95 грн, 01.10.2012 - 106 грн, 02.10.2012 - 15 грн, 30.10.2012 - 815 грн, 04.02.2013 - 260 грн, 07.02.2013 - 200 грн, 11.02.2013 - 626 грн, 14.02.2013 - 20 грн, 05.03.2013 - 32 грн, 14.03.2013 - 25,4 грн, 19.03.2013 - 123,7 грн, 29.03.2013 - 299 грн, 02.04.2013 - 1192 грн, 12.04.2013 - 190 грн, 25.04.2013 - 75 грн, 11.06.2013 - 200 грн;

- 10.10.2011 ОСОБА_3 отримано під звіт 150 грн, 01.12.2011 - 8,4 грн, 10.07.2012 - 27,8 грн, 18.07.2012 - 24 грн, 24.07.2012 - 204 грн, 29.08.2012 - 23 грн, 18.09.2012 - 7,5 грн, 26.10.2012 - 80 грн, 04.12.2012 - 153 грн, 20.05.2013 - 26 грн, 01.07.2013 - 202,35 грн, 29.07.2013 - 82,35 грн, 02.08.2013 - 306 грн, 15.08.2013 - 300 грн, 18.09.2013 - 46 грн, 03.10.2013 - 576,3 грн, 17.10.2013 - 75,2 грн, 11.11.2013 - 48 грн, 13.11.2013 - 199 грн, 14.11.2013 - 17,1 грн, 22.11.2013 - 19,9 грн, 25.11.2013 - 695 грн, 30.11.2013 - 184 грн, 03.12.2013 - 141,3 грн, 17.12.2013 - 25,4 грн, 27.12.2013 - 18,6 грн, 22.01.2014 - 27,3 грн, 06.02.2014 - 16 грн, 06.03.2014 - 155 грн, 13.05.2014 - 20 грн, 27.05.2014 - 39,75 грн, 16.06.2014 - 30,3 грн, 23.07.2014 - 119 грн, 31.07.2014 - 822 грн;

- 04.10.2011 ОСОБА_4 отримано під звіт 148,5 грн, 07.10.2011 - 870,4 грн, 08.10.2011 - 148,5 грн, 18.11.2011 - 220 грн, 16.12.2011 - 204 грн, 22.12.2011 - 204 грн, 19.02.2012 - 86 грн, 21.03.2012 - 27 грн, 02.04.2012 - 64 грн, 01.06.2012 - 166,5 грн, 12.06.2012 - 166,5 грн, 09.07.2012 - 62 грн, 03.08.2012 - 156 грн, 04.08.2012 - 1860 грн, 24.09.2012 - 744,5 грн, 15.10.2012 - 46 грн, 17.10.2012 - 86 грн, 23.11.2012 - 1000 грн, 27.11.2012 - 327 грн, 29.11.2012 - 150 грн, 28.01.2013 - 193 грн, 13.02.2013 - 55 грн, 26.02.2013 - 428 грн, 17.07.2013 року - 418,75 грн;

- 12.10.2011 ОСОБА_5 отримано під звіт 120 грн, 24.10.2011 - 134 грн, 14.07.2012 - 164 грн, 19.07.2012 - 150 грн, 12.10.2012 - 215 грн, 12.11.2012 - 500 грн, 22.11.2012 - 200 грн, 26.11.2012 - 368 грн, 09.09.2013 - 90 грн, 03.12.2013 - 120 грн, 07.12.2013 - 2000 грн, 21.12.2013 -78 грн, 27.12.2013 - 80 грн, 09.01.2014 - 65 грн;

- 13.12.2011 ОСОБА_6 отримано під звіт 196,7 грн, 23.03.2012 - 74 грн, 22.09.2012 - 54 грн, 14.11.2012 - 400 грн, 14.11.2012 - 40 грн, 25.12.2013 - 136 грн, 05.05.2014 - 65 грн, 01.08.2014 - 32 грн;

- 24.03.2012 ОСОБА_7 отримано під звіт 400,5 грн, 30.03.2012 - 32 грн, 04.04.2012 - 296,67 грн, 10.07.2012 - 26 грн, 14.05.2013 - 106,7 грн;

-14.07.2012 ОСОБА_8 отримано під звіт 115 грн, 18.07.2012 - 62,5 грн, 21.08.2012 - 176 грн;

- 02.08.2012 ОСОБА_9 отримано під звіт 80 грн;

- 07.09.2012 ОСОБА_10 отримано під звіт 99,5 грн, 21.11.2012 - 62 грн, 20.05.2012 - 24 грн;

- 29.11.2012 ОСОБА_11 отримано під звіт 150 грн, 15.01.2014 - 360 грн, 26.03.2014 - 35 грн, 30.04.2014 - 125 грн, 13.06.2014 - 40 грн, 09.07.2014 - 550 грн, 12.08.2014 - 84 грн, 15.08.2014 - 1340 грн, 26.08.2014 - 240 грн;

- 25.03.2013 ОСОБА_12 отримано під звіт 42 грн;

- 03.04.2013 ОСОБА_13 отримано під звіт 50 грн;

- 11.06.2013 ОСОБА_14 отримано під звіт 145 грн;

- 30.07.2013 ОСОБА_15 отримано під звіт 11787,75 грн;

- 18.08.2013 ОСОБА_16 отримано під звіт 144 грн, 02.09.2013 - 2154, 08 грн, 06.09.2013 - 330,16 грн, 26.05.2014 - 42,5 грн, 21.08.2014 - 270,07 грн;

- 25.09.2013 ОСОБА_17 отримано під звіт 20 грн, 27.09.2013 - 40 грн, 25.11.2013 - 335 грн, 03.12.2013 - 954,5 грн, 05.12.2013 - 120 грн, 06.12.2013 - 100 грн, 31.12.2013 - 9,2 грн, 17.01.2014 - 120 грн, 11.02.2014 - 96 грн, 12.03.2014 - 8,3 грн, 17.03.2014 - 18 грн, 24.03.2014 - 62,5 грн, 07.04.2014 - 72 грн, 20.06.2014 - 45 грн, 30.07.2014 - 25 грн, 01.08.2014 - 77 грн, 13.08.2014 - 30 грн;

- 26.11.2013 ОСОБА_18 отримано під звіт 47 грн, 29.11.2013 - 8,3 грн, 29.11.2013 - 8,3 грн, 10.12.2013 - 42 грн, 28.02.2013 - 16,6 грн, 05.03.2014 - 9,2 грн;

- 22.08.2014 ОСОБА_19 отримано під звіт 4783,48 грн.

Також перевіркою встановлено, що працівникам ТОВ «Березино», якими було допущено вищезазначені порушення, здійснювалася видача товариством готівкових коштів під звіт, а саме:

- ОСОБА_2, порушення допущено протягом жовтня 2011 року та наступних періодів, за період з 01.11.2011 по 31.08.2014 отримано 111794,41 грн;

- ОСОБА_3, порушення допущено протягом жовтня 2011 року та наступних періодів, за період з 01.11.2011 по 31.08.2014 отримано 9488,39 грн;

- ОСОБА_4, порушення допущено протягом жовтня 2011 року та наступних періодів, за період з 01.11.2011 по 31.08.2014 отримано 45985,23 грн;

- ОСОБА_5, порушення допущено протягом жовтня 2011 року та наступних періодів, за період з 01.11.2011 по 31.08.2014 отримано 12073,32 грн;

- ОСОБА_6, порушення допущено протягом грудня 2011 року та наступних періодів, за період 01.01.2012 по 31.08.2014 отримано 8821,07 грн;

- ОСОБА_7, порушення допущено протягом березня 2012 року та наступних періодів, за період з 01.04.2012 по 31.08.2014 отримано 2061,63 грн;

- ОСОБА_8, порушення допущено протягом липня 2012 року та наступних періодів, за період з 01.08.2012 по 31.08.2014 отримано 176 грн;

- ОСОБА_9, порушення допущено 02.08.2012, за період з 03.08.2012 по 31.08.2014 отримано 765,98 грн;

- ОСОБА_10, порушення допущено протягом вересня 2012 року та наступних періодів, за період з 01.10.2012 по 31.08.2014 отримано 86 грн;

- ОСОБА_11, порушення допущено протягом листопада 2012 року та наступних періодів, за період з 01.12.2012 по 31.08.2014 отримано 3879,88 грн;

- ОСОБА_20, порушення допущено протягом березня 2013 року та наступних періодів, за період з 01.04.2013 по 31.08.2014 отримано 35 грн;

- ОСОБА_13, порушення допущено 03.04.2013, за період з 04.04.2013 по 31.08.2014 отримано 43,33 грн;

- ОСОБА_14, порушення допущено протягом червня 2013 року та наступних періодів, за період з 01.07.2013 по 31.08.2014 отримано 0 грн;

- ОСОБА_15, порушення допущено протягом липня 2013 року та наступних періодів, за період з 01.08.2013 по 31.08.2014 отримано 0 грн;

- ОСОБА_16, порушення допущено протягом серпня 2013 року та наступних періодів, за період з 01.09.2013 по 31.08.2014 отримано 82435,4 грн;

- ОСОБА_17, порушення допущено протягом вересня 2013 року та наступних періодів, за період з 01.10.2013 по 31.08.2014 отримано 10775,34 грн;

- ОСОБА_18, порушення допущено протягом листопада 2013 року та наступних періодів, за період з 01.12.2013 по 31.08.2014 отримано 20584,81 грн.

В ході перевірки також встановлено факт не своєчасного звітування про використання виданих під звіт готівкових коштів.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюються Положенням про ведення касових операцій, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (далі - Положення ).

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком податкового органу про порушення позивачем пункту 2.11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні внаслідок перевищення підзвітними особами позивача встановлених строків використання виданої їм під звіт готівки та на видачу готівкових коштів під звіт без звітування щодо раніше виданих коштів.

Крім того, апелянт - ТОВ «Березино», ані в своїй апеляційній скарзі, ані в судовому засіданні - 28.05.2015 не наводив жодних доводів з приводу необґрунтованості чи незаконності податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2013 щодо донарахування за порушення ведення касових операцій.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 28.11.2014 щодо донарахування за порушення ведення касових операцій винесено з додержанням вимог чинного законодавства України та скасуванню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 щодо донарахування з орендної плати за землю, колегія суддів вважає, що така позовна вимога задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 10.01.2005 між позивачем та Жашківською РДА Черкаської області укладено договір оренди землі, зареєстрований в Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за № 03 від 17.01.2005. Предметом договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, загальною площею 734,38 га, в тому числі землі запасу 362,67 га, з них рілля 362,67 га, та землі резерву 371.71 га, яка знаходиться в адмінмежах Червонокутської сільської ради, Жашківського району, Черкаської області.

Відповідно із додатковою угодою до вищевказаного договору від 10.02.2011, зареєстрованою в відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00492 від 15.04.2011 в оренду передається із 06.02.2009 земельна ділянка загальною площею 393.9097 га, у тому числі землі резерву площею 73.06 га, (рілля - 73,06 га) та землі запасу площею 92,5197 га (рілля - 92,5197 га) та землі історико - культурного призначення площею 228,33 га (рілля - 228,33 га), а із 14.12.2009 земельна ділянка із земель резерву зменшується і становить 67,06 га (рілля 67,06 га).

Додатком до вказаного договору визначено, що орендна плата з 08.12.2010 становить в розмірі 4,5 % від грошової оцінки 1 га ріллі, що становить 758 грн.

Однак, під час здійснення податковим органом перевірки та враховуючи вимоги пп. 271.1.1 п. 271.1 Податкового кодексу України, мінімальний розмір орендної плати за земельну ділянку (ріллю), на думку Уманської ОДПІ, має становити 515875,29 грн, з розрахунку, що за 1 га сільськогосподарських угідь нормативна грошова оцінка з 2012 року по 2014 рік становить в розмірі 4,5 % від грошової оцінки 1 га ріллі - 29553 грн.

Податкове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки складає 4,5% від нормативної грошової оцінки одного гектара землі, однак без урахування коефіцієнта, встановленого Постановою КМ України № 1185 від 31.10.2014, тобто з порушенням положень статті 288 Податкового кодексу України. Дані показники відображено в податковій деклараціях плати за землю на 2012 рік, на 2013 рік та на 2014 рік.

15.05.2014 ТОВ «Березино» подано уточнюючий розрахунок плати за землю з урахуванням коефіцієнту - 1,756 № НОМЕР_4. Так, з 01.04.2014 щомісячна орендна плати товариством нараховується в розмірі 42990, 31 грн за 1 га.

Колегія суддів вважає, що якщо збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у зв'язку із волевиявленням сторін договору, а у зв'язку зі зміною мінімального розміру орендної плати відповідно до вимог Податкового кодексу України, то необхідність сплати орендної плати за земельну ділянку державної та комунальної власності у новому розмірі виникає в орендаря незалежно від внесення змін до договору оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

Згідно вимог чинного законодавства України, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно із ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Законом України «Про оренду землі» регулюються орендні відносини, а статтею 1 даного Закону визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Розмір та умови оплати, вказані в договорі не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності. Базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого ПК України.

Згідно пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України визначено обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядок і строки, визначені ПК України.

У відповідності до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Пунктом 36.3 ст.36 ПК України визначено, що податковий обов'язок є безумовним та першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків.

Розмір орендної плати за землю визначається ст. 288 ПК України.

Пунктом 288.5 ст. 288 ПК України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: - для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу; - для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII Кодексу.

Разом з тим, статтею 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII цього Кодексу, а у разі, якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Відповідно до ст. 289 ПК України визначено порядок розрахунку індексації нормативної грошової оцінки земель. Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до листа Державного агентства земельних ресурсів України № 1979/22/4-12 від 13.01.2012 «Про застосування постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року № 1185» нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь проведена в повному обсязі станом на 01.07.95 відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (зі змінами). Результати зазначеної нормативної грошової оцінки є базою для справляння земельного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, визначення мінімального розміру орендної плати за земельну частку (пай), державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом. Значення нормативної грошової оцінки земель щороку уточнюється на коефіцієнт індексації, який визначається відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011, яка набрала чинності 01.01.2012, внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 213 від 23.03.1995, зокрема, визначено, що показники нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року, застосовуються із коефіцієнтом 1,756.

Таким чином, позивачем за період з 01.01.2012 по 31.03.2014 занижено розмір бази оподаткування плати за землю за 2012 рік в сумі 221839, 74 грн, за 2013 рік в сумі 221839, 74 грн та за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 - 55459, 94 грн.

Оскільки базою оподаткування земельного податку та орендної плати за земельну ділянку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, то при обчисленні суми земельного податку або орендної плати за земельну ділянку платниками самостійно застосовується коефіцієнтом 1,756 до нормативної грошової оцінки гектара ріллі окремої земельної ділянки, проведеної станом на 1 липня 1995 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок платників податків керуватися вимогами чинного законодавства України не залежить від договірних правовідносин суб'єктів господарювання, а сторони зобов'язані самостійно врегульовувати умови договору у відповідності до вимог чинного законодавства.

Сплата орендної плати за земельну ділянку у розмірі, встановленому податковим та іншим законодавством, має здійснюватися орендарем незалежно від внесення змін до договору оренди за ініціативою сторін, оскільки внесення змін до договору є правом договірних сторін, проте як сплата належних податків та платежів, згідно вимог чинного законодавства, є обов'язком суб'єктів господарювання.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 щодо донарахування з орендної плати за землю.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» - задовольнити частково.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» про закриття провадження у справі в частині застосування податкового компромісу за податковим повідомленням-рішенням № від 28.11.2014 за листопад 2011 року, грудень 2011 року, вересень 2012 року, грудень 2012 року, березень 2013 року, жовтень 2013 року задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України про скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.11.2014 в частині періодів: листопад - грудень 2011 року, вересень, грудень 2012 року, березень, жовтень 2013 року.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» до Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області Міністерства доходів і зборів України про скасування податкових повідомлень-рішень від 28.11.2014: № в частині періоду за серпень 2014 року в сумі 7853 грн, № , № відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено: 02.06.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.