Справа № 803/30/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 4803/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.,

судді Ліщинський А.М.

секретар судового засідання Корнієнко О.А.

за участю представників сторін:

від прокуратури Пиць Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 року у справі № 803/30/13-а за позовом Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Ковельського районного відділу управління Державної міграційної служби України, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_2, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради у Волинській області про скасування рішення про зняття з обліку місця проживання малолітньої, -

В С Т А Н О В И В :

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся в суд із позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Ковельського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_2, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради у Волинській області про визнання незаконними дій Ковельського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області про зняття з реєстраційного обліку місця проживання малолітньої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати зареєструвати ОСОБА_3 за вищевказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельським РВ УДМС України у Волинській області 16 серпня 2012 року відповідно до заяви ОСОБА_2 його та малолітню дочку ОСОБА_3 знято з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Згоду на знаття з реєстраційного обліку дитини мати не давала. Вказані дії органу реєстрації є незаконними, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 року у справі № 803/30/13-а адміністративний позов задоволено. Визнано незаконними дії Ковельського районного відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області про зняття з реєстраційного обліку місця проживання малолітньої ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити.

Представник прокуратури в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними актами, а також стосовно порядку реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлення випадків їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» 11 грудня 2003 року №1382-ІV (далі Закон).

Відповідно до частини першої статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції чинній на момент спірних правовідносин). Статтею 6 даного Закону визначено, що реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно норм чинного законодавства дитину необхідно прописати протягом 10 днів з дня народження. Реєстрація дитини проходить за місцем проживання одного з батьків.

Реєстрація дитини - це дотримання його законних прав на володіння майном або на знімання житлової площі.

Як встановлено в судовому засіданні, та доведено матеріалами справи ОСОБА_2 24 травня 2011 року подав заяву до СГІРФО Ковельського MB УМВС України у Волинській області про реєстрацію місця проживання свого та своє дитини ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Мати дитини дала згоду на реєстрації місця проживання дитини.

17 червня 2012 року апелянт звернувся до відповідача із заявою для зняття з реєстраційного обліку себе та малолітньої дитини ОСОБА_3 Відповідач 16 серпня 2012 року зняв з реєстраційного обліку як апелянта, так і його неповнолітню доньку.

Частиною четвертою статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Як вбачається із заяви для зняття з реєстраційного обліку від 17 червня 2012 року, талону зняття з реєстрації місця проживання в Україні та не заперечується ОСОБА_2 згоди матері дитини на зняття з реєстраційного обліку і місця проживання не було. Даний факт і не заперечується відповідачем.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Оскільки, органом опіки та піклування або судом не приймалось рішення щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітня дитина, а також відсутність згоди матері дитини для зняття з реєстраційного обліку і місця проживання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач при знятті з реєстраційного обліку і місця проживання малолітньої ОСОБА_3 діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 року у справі № 803/30/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.