Справа № 20676/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" січня 2010 р.справа № 2а-396/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.
суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.
при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2009 року
у адміністративній справі № 2а-396/09 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції та Олександрійського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області про зобовязання виключити особисту інформацію з Державного реєстру та проставити у паспорті відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, -
В с т а н о в и л а :
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня 2009 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо визнання протиправними дій Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції та Олександрійського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області та у зобовязанні виключити особисту інформацію з Державного реєстру і проставити у паспорті відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера
Вказана постанова суду оскаржена до апеляційного суду позивачами з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі, а саме: визнати неправомірною бездіяльність Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області; зобов'язати Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Кіровоградської області при одержанні ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 паспорта громадянина України на одній із сторінок даного паспорту, призначених для особливих відміток, зробити запис наступного змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру», завірити її підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області. Також просять зобов'язати Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Кіровоградської області не включати прізвище, ім'я та по-батькові їх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; а Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Кіровоградської області зобов'язати поставити ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на облік як платників податків та інших обов'язкових платежів, та зберегти за ними раніше встановлену форму обліку без застосування ІПН.
Сторони належним чином повідомлялися про час день та місце розгляду справи, а тому їх неявка в судове засідання не перешкоджає перегляду рішення першої інстанції в апеляційному порядку.
При перегляді справи колегією суддів встановлено, що предмет оскарження по даній справі стосується вирішення питань обліку неповнолітніх дітей позивачів в державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів і вчинення відповідних дій на підтвердження права їх дітей здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного номеру.
Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції опираючись на положення Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів № 1345/9944 від 19.10.2004 р. дійшов до правильно висновку про відсутність спору між позивачами та субєктами владних повноважень, зазначених в позові відповідачами, оскільки діти позивачів, в інтересах яких вони звертаються до адміністративного суду не досягли 16-річного віку, а заявлені у справі вимоги стосуються дій в майбутньому. Отримана позивачами відповідь відповідача з розясненнями по застосуванню чинного законодавства зі спірного питання є повною, своєчасною та не порушує прав неповнолітніх дітей позивачів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду і вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки виходячи з завдання адміністративного судочинства захисту підлягають лише порушені права, інтереси та свободи осіб та їх захист від протиправних рішень, дій або бездіяльності субєкту владних повноважень в існуючих спірних публічно-правових відносинах.
Суд може захистити право позивача у разі їх порушення з боку субєкта владних повноважень, який при здійсненні владних управлінських функцій прийняв рішення, або вчинив дії чи допустив бездіяльність не на підставі, не спосіб та поза меж повноважень, що передбачені Конституцією та законами України; або використав повноваження не тією метою, з якою це повноваження надано;
чи не обґрунтовано та без дотримання принципів безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, пропорційності, своєчасності чи без дотримання принципу рівності перед законом і без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Тобто право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю рішень, дій або бездіяльності субєкту владних повноважень. Однак, адміністративний суд позбавлений права втручатися до виключеної компетенції субєкту владних повноважень та зобовязувати його вчиняти дії поза встановленого чинним законодавством порядку, або з його порушенням. Рішення адміністративного суду, на постановлені якого наполягає позивач, не може бути прийнято з тих підстав, що це суперечить завданню адміністративного судочинства і фактично встановлює інший, ніж встановлено чинним законодавством порядок вирішення спірних правовідносин та підміняє відповідні рішення субєкта владних повноважень.
Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає ці висновки суду про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову обґрунтованими, а постанову суду чітко і зрозуміло викладену.
Вимоги позивачів про вчинення дій відповідачами на майбутнє з метою захисту прав дітей при відсутності протиправності рішень, дій або бездіяльності субєкту владних повноважень є неприпустимим. До того ж, спірне по цій справі питання чітко врегульовано Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та інших обовязкових платежів, затвердженим спільним наказом ДПА України та МВС України № 1345/9944 від 19.10.2004 року та зареєстрованим Мінюстом України від 20.10.2004 року, а до повноважень адміністративного суду не входить прийняття рішень та вчинення дій замість ДПІ, ДПА та МВС, на яких державою покладено виконання певних функцій та обовязків. Інакше відбудеться втручання суду у виключну компетенцію субєкта владних повноважень.
За вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі та належним чином дослідив та оцінив докази у справі, правильно навів норми матеріального права та вірно їх застосував до виниклих правовідносин.
Приведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції
Проте, відповідно до ст.86 КАС України, виключене право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом було допущено неправильне застосування норм права чи допущені порушення, що призвели до неправильного вирішення спору.
Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 травня залишити без змін
Ухвала Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції

Повний текст ухвали виготовлено 05 лютого 2010 року.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_6

ОСОБА_7