Справа № 2-420/11
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-420/11
Провадження № 2/456/2293/2014
ПОСТАНОВА

іменем України

"06" травня 2011 р. суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Стрию адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Стрийському районі Львівської області про визнання дій протиправними, перерахунок та виплату пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 04.05.2010 р.-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом до суду та просить зобовязати управління Пенсійного фонду України в Стрийському районі Львівської області вчинити дії щодо перерахунку відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належної, з 01.01.2005р.- пенсії по інвалідності з розрахунку 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, та провести їх виплату з урахуванням фактично сплачених сум пенсій: призначити йому пенсію відповідно до вимог ст.ст. 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом третьої групи від захворювання, яке повязане з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Згідно з ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської аварії" інвалідам 3-ї групи призначена пенсія не може бути нижчою ніж 6 мінімальних пенсій за віком. Проте призначена йому пенсія, а також додаткова пенсія не відповідають визначеним цим законом розмірам. З цього приводу він звертався із заявою до начальника управління Пенсійного фонду України в Стрийському районі, щодо проведення перерахунку пенсії, проте, отримав письмову відмову в якій зазначається про те, що пенсія йому призначена відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Управління ПФУ посилається на те, що Постановою Кабінету Міністрів України « Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.2008 року № 654 постановлено починаючи з 1 липня 2008 року мінімальні розміри пенсії, зокрема для учасників ліквідації на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інвалідів IIІ групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 980 гривень. Позивач вважає, що дана відмова Управління ПФУ є незаконною і тому вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 01.03.2011 року при відкритті скороченого провадження позовні вимоги поза межами строку звернення до адміністративного суду (за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р., з 01.06.2008 р. по 04.05.2010 р.) залишені без розгляду.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 01.03.2011р. строк, не подав до канцелярії суду заперечення проти позову.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, вважаю можливим розгляд справи та ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб по справі і приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 1, є інвалідом 3 групи, що підтверджується посвідченням серії А № 426599 від 15.04.2008 р., та довідкою МСЕК № 1серії ЛВА-2 № 020959.

Відповідно до ст. 49 Закону N 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України № 1293 від 27 грудня 2005 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За змістом статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що положення частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не слід брати до уваги, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Аналізуючи зазначену норму, можна прийти до висновку, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення такого мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму. Оскільки позивачу слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому відмова відповідача у проведенні такого перерахунку у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 28 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було змінено редакцію ст.ст. 50, 54 вищевказаного Закону та обмежено право на отримання спірної пенсії, із вказівкою на те, що дане рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Вищевказана норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» втратила чинність з 22.05.2008 року, що має наслідок чинності попередньої редакції ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За таких обставин суд приходить до переконання про підставність позовних вимог ОСОБА_1 у частині зобов'язання УПФ України в Стрийському районі Львівської області провести перерахунок належної йому пенсії виходячи з вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період починаючи з 01.10.2010 року.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються мінімальний розмір заробітної плати, мінімальний розмір пенсії за віком, неоподатковуваний мінімум доходів громадян, розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат.

В Законі «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров»я. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень. Тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого вказаним Законом є неправомірним і безпідставним.

Згідно ст. 99 КАСУ строк звернення з позовом до адміністративного суду 6(шість) місяців. Іншими Законами про пільги для Чорнобильців більші строки звернення до суду про відновлення порушених прав не передбачені. Позивач з 2008 р знав про порушення свого права, але з позовами в суд не звертався, тому суд вважає, що позивач пропустив строк для пред'явлення в суд позову і тому в даному випадку слід застосувати строк позовної давності.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 99, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити частково.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Стрийському районі Львівської області провести нарахування і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з розрахунку 6 /шість/ мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, право на яку надано ст.ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, починаючи з 04.11.2010 р. з урахуванням проведених нарахувань.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги, а у випадку якщо постанова була проголошена у відсутності особи, яка її оскаржує, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

ОСОБА_2