Справа № 7705/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2010 р. справа № 2а-579/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2008 року

у адміністративні справі № 2а-579/08 за позовом ОСОБА_1 до управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги інваліду війни, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області недоплачену разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, інваліду 1 групи, відповідно з п.22 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року за 2008 рік у розмірі 4597,50 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є інвалідом війни 1-ї групи, а тому відповідно до п.22 статті 12 та статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічно до 5 травня має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Вказує на те, що така виплата у 2008 році була здійснена, але не в повному обсязі, сума недоплаченої допомоги складає 4597,50 гривень.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто на його користь з управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу за 2008 рік в сумі 4597,50 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю судового рішення вимогам чинного законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що застосування судом положень ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є безпідставним. Також посилається на те, що дії управління по виплаті допомоги до 5 травня відповідають діючому законодавству та на відсутність у управління повноважень щодо надання центральним органам виконавчої влади пропозицій, заявок відносно розміру допомоги, тільки повідомлення про чисельність категорій ветеранів війни. Тому позивачу було виплачено допомогу у розмірі 550 грн. за 2008 рік.

При перегляді справи за апеляційною скаргою відповідача, колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є розрахунок територіальним УПСЗН разової щорічної грошової допомоги, визначеної ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»для інвалідів війни 1-ї групи, що була виплачена позивачу у 2008 році.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області як інвалід війни 1 групи та відповідно має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

За наведених обставин, та посилаючись на положення ст.22 Конституції України, ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що територіальний орган праці та соціального захисту населення зобовязаний до виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснювати у розмірі, визначеному ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» без обмежень, встановлених Законами України «Про Державний бюджет України».

Проте, такий висновок зроблений судом з порушенням правил застосування норм матеріального права та без урахування обставин справи.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічно до 5 травня інвалідам війни 1 групи і прирівняних до них осіб - виплачується разова грошова допомога у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Однак, пунктом 20 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. було встановлено, що у 2008 році розмір щорічної разової допомоги інвалідам війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. А саме, згідно пп.2 «б»п.20 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»частина пята статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» стала діяти в наступній редакції: «щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Розмір разової грошової допомоги на 2008 рік визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 р № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 р. відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань». Для інвалідів війни 1 групи сума разової грошової допомоги становила 509,75 гривень.

Колегією суддів з наданої відповідачем довідки встановлено, що сума разової щорічної грошової допомоги позивачу за 2008 рік була виплачена у розмірі 500,00 грн. 22 квітня 2008 року, а за твердженням позивача (а.с.1) сума виплати у 2008 році складала 530 грн.

Неконституційними положення пункту 20 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. визнані Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р., а тому відповідно дію п.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»відновлено з 22.05.2008 р. і з цього часу ця норма стала діяти в попередні редакції, яка визначала виплату інвалідам війни разової щорічної допомоги до 5 травня у розмірі семі мінімальних пенсій за віком

Таким чином, на час вчинення відповідачем у квітні 2008 року дій по виплаті позивачу суми разової грошової допомоги до 5 травня, які є предметом спору в цій справі, була чинною та діяла частина 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р.

Колегія суддів не вбачає підстав для перевірки Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»на відповідність їх загальним положенням цього Закону та Конституції України, а також не вбачає підстав для надання оцінки змінам цим Законом до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»стосовно порядку визначення розміру щорічної разової допомоги інвалідам війни що діяли у період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року, оскільки це знаходиться за межами компетенції адміністративного суду, встановленої ст.17 КАС України, і вирішення таких питань віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Статтею 95 Конституції України встановлено, що бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Держава прагне до збалансованості бюджету України.

Завдання адміністративного судочинства, згідно зі ст.2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а у разі виникнення сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, він звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Наведені обставини, з урахуванням того, що на час виплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2008 рік, субєкт владних повноважень керуючись нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 від 28.12.2007 р. - діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для визнання дій субєкту владних повноважень незаконними у даному випадку немає, відповідно відсутні підстави для зобовязання його виплатити позивачу недотриману суму допомоги за 2008 рік.

Застосування до виниклих по цій справі положень ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»- є неприпустимим, оскільки даною нормою встановлено, що звернутися за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня та отримати її до 30 вересня мають право особи які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач до таких осіб не відноситься, оскільки вказану допомогу він отримав у квітні 2008 року у розмірі, визначеному чинним на той період часу Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте зазначених обставин та норми матеріального права суд першої інстанції не врахував під час вирішення спору у цій справі, чим порушив правила застосування норм матеріального права, а саме помилково застосував до спірних правовідносин норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка не діяла у період квітня 2008 року.

З огляду на викладене апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з постановленням нової постанови про відому у задоволені позову за відсутності у позивача права матеріальної вимоги.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2008 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги інваліду війни.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після виготовлення її в повному обсязі.

В повному обсязі постанова суду виготовлена 15 лютого 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3