Справа № 815/2531/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2531/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

позивача ОСОБА_1

представник відповідача Терешенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 в якому просить:

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення, а саме: визнати день прибуття на навчання до Криворізького ліцею з посиленою військово - фізичною підготовкою, тобто 20 серпня 1998 року, початком перебування мене на військовій службі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити переобчислення вислуги років, а саме: зарахувати до безпосереднього строку дійсної військової служби, у календарному обчисленні весь період навчання у Криворізькому ліцеї 1 рік 10 місяців.

В обґрунтування правової позиції позивач зазначив, що проходив навчання у Криворізькому ліцеї в період з 20 серпня 1998 року по 20 червня 2000 року, і цей строк повністю підпадає під час дії приписів абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу " в редакції Закону від 25 березня 1992 року. В свою чергу, в наслідок бездіяльності суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 , у особовій справі не виправлено запис стосовно початку військової служби, а при обчисленні вислуги років, не враховано період навчання у військовому ліцеї, що є порушенням ст. 58 Конституції України.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в обґрунтування правової позиції надав до суду письмові заперечення, в яких зокрема зазначив, що приписами ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», встановлено види військової служби, у тому числі строкова військова служба, військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військова служба за контрактом (призовом) осіб офіцерського складу та військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів. Період навчання у військовому ліцеї не відноситься до видів військової служби, передбачених Законом.

Відповідно до Інструкції про організацію діяльності та діяльність ліцею, яка затверджена Наказом Міністра освіти України від 20.07.1995 №217, ліцей - це середній загальноосвітній заклад освіти. До військбвого ліцею зараховуються учні, які закінчили 7(9) класів загальноосвітньої школи і пройшли конкурсний відбір, тобто мають від 14 до 16 років. Вік громадян, які приймаються на навчання до військового ліцею є меншим за призовний вік.

Таким чином, здійснювати комплектування Збройних Сил України громадянами, які приймаються на навчання до військового ліцею є неможливим у зв`язку з недостатнім віком.

Отже, громадяни, які навчаються у ліцеї не відносяться до військовослужбовців, а тому період навчання ліцеїстів не може бути зараховано у вислугу років військової служби.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в серпні 1998 року через Синельниківський районний військовий комісаріат Дніпропетровської області прибув та вступив до Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою.

Згідно наказу № 58 від 20 серпня 1998 року ОСОБА_1 було зараховано до складу ліцеїстів.

В період з 20 серпня 1998 року по 20 червня 2000 року ОСОБА_1 проходив навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою.

По закінченню двохрічного строку навчання, ОСОБА_1 був направлений для вступу до Харківського військового університету. Після складених іспитів, був зарахований курсантом до даного військового навчального закладу, проходив навчання в період з липня 2000 року по серпень 2001 року.

У зв`язку з реформуванням факультету Харківського військового університету ОСОБА_1 було направлено до подальшого проходження навчання до Одеського інституту Сухопутних військ в період з серпня 2001 року по червень 2005 року.

По закінченню Одеського ордена Леніна інституту Сухопутних військ, 25 червня 2005 року згідно наказу Міністра оборони України №353, ОСОБА_1 було присвоєно військове звання лейтенант і направлено до міста Тернопіль для подальшого проходження військової служби.

З червня 2005 року ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, а на теперішній час у військовій частині НОМЕР_1 .

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст.161 КАС України визначено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Приписи наведеної норми процесуального закону прямо кореспондуються з положеннями ст.244-2 КАС України, відповідно до ч.1 якої рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як встановлено судом, питання включення до складу вислуги років часу навчання у суворівському училищі було предметом розгляду Верховного Суду України, висновки Верховного Суду України з даного питання викладені у постановах від 19 грудня, 30 травня та 26 вересня 2011 року (справи № 21-41а11 та № 21-129а 11) і полягають у тому, що навчання в Училищі не є проходженням військової служби.

З огляду на імперативні приписи вищенаведених норм процесуального закону суд вважає, що викладені в перелічених судових актах висновки Верховного суду України мають бути обов`язково взяті до уваги при розв`язанні спору по суті.

Суд відзначає, що абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» було визначено, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників та військовозобов`язаних.

Положення наведеної норми матеріального закону не можуть бути поширені на правовідносини за участю позивача, так як, по-перше, у особовій справі ОСОБА_1 такий припис відсутній, а по-друге, зазначена норма закону діяла до 31 липня 1999 року.

Розглядаючи справу суд бере до уваги, що 12 травня 1992 року було введено в дію Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу", згідно зі ст.24 якого початком перебування на військовій службі вважався, зокрема, й день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

В новій редакції цього Закону (яка набрала чинності 31 липня 1999 року і, з відповідними змінами, діє на даний час) законодавець вже не пов`язує початок перебування на військовій службі з днем прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею). Зазначена норма Закону передбачає, що початком проходження військової служби є: день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на строкову військову службу; день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом; день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною четвертою ст.2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу" визначено виключний перелік видів військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

В ст. 4 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» визначено, що Збройні Сили України комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу за контрактом. При цьому відповідно до ст. 1 Закону на військову службу можуть бути призвані громадяни, яким виповнилося 18 років.

Отже, за змістом згаданої вище статті, необхідною умовою прийняття на військову службу є, зокрема, досягнення громадянином України відповідного віку, передбаченого статтею 15 цього Закону.

Відповідно до Інструкції про організацію діяльності та діяльність ліцею, яка затверджена Наказом Міністра освіти України від 20.07.1995 № 217, ліцей - це середній загальноосвітній заклад освіти. До військбвого ліцею зараховуються учні, які закінчили 7(9) класів загальноосвітньої школи і пройшли конкурсний відбір, тобто мають від 14 до 16 років.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту», ст.ст. 9, 12 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» у редакції, яка діяла з 1992 до 1999 року, а також ст. 12 чинної редакції Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» у військових ліцеях як загальноосвітніх навчальних закладах проводиться допризовна (допрофесійна) підготовка громадян України, які виявили бажання вступити до вищих навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до військовослужбовців відносяться: особи офіцерського складу, прапорщики (мічмани), військовослужбовці строкової та надстрокової служби, військовослужбовці за контрактом, військовослужбовці-жінки, курсанти навчальних закладів.

Законом України «Про вищу освіту» встановлено, що курсант - це особа, яка у встановленому порядку зарахована до військового вищого навчального закладу . Відповідно до Закону України «Про загальну середню освіту» ліцей - це загальноосвітній навчальний заклад загальної середньої освіти з профільним навчанням та допрофесійною підготовкою.

Виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, а також беручи до уваги правозастосовчу практику Верховного Суду України суд приходить до висновку, що навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою не є проходженням військової служби, а відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

03 червня 2015 року.