Справа № 805/880/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року справа №805/880/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Геращенка І.В., Арабей Т.Г., Міронової Г.М., при секретарі судового засідання - Куленко О.Д., за участі представника відповідача - Курига О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі № 805/880/15-а за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» звернулось до суду з позовом до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 24 жовтня 2013 року про донарахування податку на прибуток та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 226 530,00 грн., у т.ч. податок на прибуток 181 224,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 45 306,00 грн. (а.с. 4-6 т.1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року була задоволена заява позивача про заміну відповідача на належного, а саме на Артемівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області (а.с. 99 т.3).

Постановою суду першої інстанції від 08 квітня 2015 року у справі № 805/880/15-а адміністративний позов - задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача № від 24 жовтня 2013 року, яким Товариству з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» донараховано суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 226 530,00 грн., у т.ч. сума донарахованого зобов'язання 181 224,00 грн., штрафні (фінансові) санкції 45 306,00 грн. (а.с. 101-105 т.3).

Не погодившись з судовим рішенням, Артемівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі № 805/880/15-а та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (а.с. 108-109 т.3).

26 травня 2015 року до канцелярії суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 120 т.3).

28 травня 2015 року від представника позивача надійшли заперечення, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції є правомірним, просив його залишити в силі (а.с. 122-124 т. 3).

У судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, надала пояснення аналогічні викладеним в скарзі, наполягала на її задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» () є юридичною особою, зареєстрованою 08 лютого 1995 року Артемівською міською радою, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за № 1 001587; місцезнаходження: 84500, Донецька обл., м. Артемівськ, 2-й провулок Ломоносова, буд. 3 (а.с. 18-19 т.1). Перебуває на обліку як платник податку на прибуток у Артемівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

З 16 жовтня 2013 року по 17 жовтня 2013 року інспекцією проведено перевірку Товариства з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, якою встановлено порушення, зокрема, п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі на 3 671 886,00 грн., в т.ч. І півріччя 2012 року (2 квартал 2012 року) в сумі 933 398,00 грн., 3 квартали 2012 року (3 квартал) в сумі 2 286 946,00 грн., 2012 рік - 3 671 886,00 грн. (4 квартал 1 384 940,00 грн.). За наслідками вказаної перевірки складено акт № 283/22/00290601 від 17 жовтня 2013 року (а.с. 21-60 т.1).

На підставі акту перевірки та відповідно до пп. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2013 року, яким товариству нараховану суму грошового зобов'язання за платежем: податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 226 530,00 грн., у т.ч. сума завищеного грошового зобов'язання на 181 224,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 45 306,00 грн. (а.с. 65 т.1).

Товариством з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» оскаржено спірне повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Донецькій області та до Міністерства доходів та зборів України. За результатами розгляду скарги товариства Головним управлінням Міндоходів у Донецькій області Міністерства доходів та зборів України прийнято рішення про залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2013 року, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.66-68 т. 1).

Спірним питанням у справі, є правомірність дій податкового органу щодо винесення податкового повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2013 року на підставі порушень до пп. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Як зазначалося раніше, документальною плановою виїзною перевіркою товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року встановлено порушення вимог податкового законодавства, зокрема, пп.14.1.48 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.135.2 ст.135, пп.138.8.2 п.138.8 ст.138, п.142.1 ст.142, п.141.2 ст.141 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за 2012 рік в загальній сумі 3 671 886 грн. (а.с. 59 т. 1).

Актом перевірки було встановлено порушення вимог п.141.2 ст.141 Податкового кодексу України, а саме підприємством завищено суму нарахованих процентів на користь нерезидента, що призвело до заниження об'єкта оподаткування у зв'язку з завищенням витрат у розмірі 29 984 642 грн. (а.с. 36 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, між компанією Компанією Lafarge SA (Франція) в особі г-на ОСОБА_3 - позикодавцем та ТДВ "Лафарж Гіпс" (правопріємник ЗАТ "Лафарж Гіпс" ) в особі ОСОБА_4 - позичальником укладений Договір займа б/н від 12 травня 2008 року (з урахуванням додаткових угод №1 від 27 жовтня 2008 року, №1/2 від 28 листопада 2009 року, №1/3 від 26 листопада 2010 року, №1/4 від 15 квітня 2011 року, №1/5 від 04 листопада 2011 року, №1/6 від 17 січня 2012 року, №1/7 від 23 липня 2012 року, №1/8 від 15 листопада 2012 року). Предмет договору - отримання займу у сумі 56 000 000 дол. США.

Статтею 1 даного договору визначено, що останній строк (день) погашення займу - день в який основна сума займу разом з нарахованими відсотками повинна бути повернута Позикодавцю. Відсотковий період (у відношенні до зняття грошових коштів) - період який починається в день зняття грошових коштів та який завершується в день сплати відсотків, якій закінчується в останній день погашення займу. Маржа - 1,5 річних. Ставка-орієнтир - відповідна доларова ставка ЛИБОР відповідно до відсоткового періоду. Позикодавець надає займ позичальнику з ціллю фінансування загальних корпоративних задач. Займ може бути наданий позичальнику позикодавцем шляхом здійснення декількох знять грошових коштів, загальна сума яких не може перевищувати суми займа. Статею 5 договору займу б/н від 12 травня 2008 року передбачено, що отримувач займу погашає основну суму займу одним платежем 28 листопада 2008 року. Згідно додаткових угод останній термін (день) погашення займу 28 листопада 2012 року - в цей день основна сума займа разом з нарахованими відсотками повинна бути повністю повернута позичальником позикодавцю. Статею 6 даного договору також передбачено, що на займані кошти нараховуються відсотки за ставкою, яка дорівнює сумі Ставки-орієнтира та маржи; відсотки нараховуються з першого дня (включно) відсоткового періоду до останнього дня (виключаючи) такого відсоткового періоду та розраховуються з розрахунку 360 днів у рік та фактичної кількості днів що минули.

Додатковою угодою №1/5 від 04 листопада 2011 року змінено первинного позикодавця LAFARGE SA (Франція) на нового позикодавця MERILUX S.a.r.l.

Станом на дату цієї додаткової угоди, загальна сума заборгованості боржника перед первинним позикодавцем складає 18 216 644,24 дол. США, серед яких: 18 100 000,00 дол. США - непогашена сума тіла займу, 116 644,24 дол. США - розмір нарахованих, але не виплачених процентів по займу.

Згідно додаткової угоди №1/6 від 17 січня 2012 року змінено первинного позикодавця MERILUX S.a.r.l. (Велике герцогство Люксембург) на нового позикодавця ETEX DRYCO SAS (Франція). Станом на дату цієї додаткової угоди, загальна сума заборгованості боржника перед первинним позикодавцем складає 18 344 545 дол. США, серед яких: 18 100 000,00 дол. США - непогашена сума тіла займу, 244 545 дол. США - розмір нарахованих, але не виплачених процентів по займу.

Згідно додаткової угоди від 23 липня 2012 року №1/7 внесені зміни до договору займу б/н від 12 травня 2008 року у зв'язку із зміною назви та адреси Позикодавця, а саме Позикодавцем змінено назву, з ETEX DRYCO SAS, місцезнаходження: Франція, 75008, Париж, Площа де ля Маделин, 6 на SINIAT INTERNATIONAL, місцезнаходження: Франція, 84000, Авіньон, Зон ду поль Техноложик Агропарк, ул. Марсель Демонк, 500.

Також, даною додатковою угодою змінено відсоток маржи з 3% до 1,95 %.

Згідно додаткової угоди від 15 листопада 2012 року №1/8 внесені зміни до договору займу б/н від 12.05.2008 у зв'язку із зміною назви позичальника, а саме первинна назва позичальника: Товариство з додатковою відповідальністю «Лафарж Гіпс», нова назва позичальника Товариство з додатковою відповідальністю «Сініат».

Даний договір з додатковими угодами зареєстровано в НБУ, у відповідності до вимог постанови НБУ від 17 червня 2004 року № 270, реєстраційне свідоцтво №9133 від 26 травня 2008 року, додатки до реєстраційного свідоцтва від 28 листопада 2008 року № 1, від 15 січня 2010 року № 2, від 31 грудня 2012 року № 3, від 10 травня 2011 року № 4, від 07 грудня 2011 року № 5, від 10 лютого 2012 року № 6, від 14 вересня 2012 року № 7, від 20 грудня 2012 року № 9133/8.

Грошові кошти отримані не від банку або фінансової установи є позикою та регулюються нормами ст.1046 ЦКУ. При цьому згідно ст.1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Порядок оподаткування позикових коштів регламентовано нормами р. ІІІ Податкового Кодексу України (далі - ПКУ).

У відповідності до пп.14.1.267 п.14.1 ст.14 ПКУ позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов'язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.

Основна сума отриманих кредитів, позик, згідно з пп.136.1.20 ПКУ не включаються до складу доходів платника податку. В п.153.4 ПКУ детальніше регламентовано операції з борговими вимогами. Так, не включаються до складу доходу і не підлягають оподаткуванню кошти, залучені платником податку у зв'язку з отриманням фінансових кредитів, позик від інших осіб-кредиторів (пп.153.4.1 ПКУ). Повернення платником податку основної суми фінансового кредиту, позики не включається до складу витрат позичальника (пп.153.4.2 ПКУ).

Особливості визначення складу витрат платника податку в разі сплати процентів за борговими зобов'язаннями визначені п. 141.1 ст. 141 Кодексу. До складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно по положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Нормами Кодексу передбачені обмеження у врахуванні у складі витрат нарахованих процентів за борговими зобов'язаннями, зокрема за отриманими кредитами, позиками, у разі отримання їх: платником податку, 50 та більше відсотків статутного фонду (акцій, інших корпоративних прав) якого перебуває у власності або управлінні нерезидента (нерезидентів), при нарахуванні процентів за кредитами, позиками та іншими борговими зобов'язаннями на користь таких нерезидентів та пов'язаних з ними осіб (п. 141.2 ст. 141 Кодексу).

Враховуючи, що більш 50 % статутного фонду ТДВ «Сініат» належить нерезиденту та нарахування відсотків за позикою здійснюється на користь даного нерезидента при визначенні можливості віднесення відсотків до складу витрат повинні застосовуватися норми п.141.2 ст.141 ПКУ.

Відповідно до пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПКУ до складу інших витрат, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку).

Підпунктом 138.5.2 п.138.5 ст.138 ПКУ визначено, що датою визнання та сумою витрат платника податку від здійснення кредитно-депозитних операцій, у тому числі субординованого боргу, є дата визнання процентів (комісійних та інших платежів, пов'язаних зі створенням або придбанням кредитів, вкладів (депозитів) та їх сума, визначені згідно з правилами бухгалтерського обліку.

Відповідно до визначень наведених у ПСБО 31 "Фінансові витрати" фінансові витрати це витрати на проценти та інші витрати підприємства, пов'язані із запозиченнями.

Наказом про облікову політику та організацію бухгалтерському обліку від 03 січня 2006 року № 01/03-02 не передбачено капіталізацію фінансових витрат підприємства, що не суперечить вимогам пункту 13 ПСБО 31 "Фінансові витрати" яким передбачено, що капіталізація фінансових витрат припиняється, якщо створення кваліфікаційного активу завершено.

Таким чином, нараховані відсотки у період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року по договору займу б/н від 12 травня 2008 року не капіталізуються та визнаються витратами того звітного періоду, за який вони були нараховані (п.4 ПСБУ 31).

Щодо методики нарахування відсотків ТДВ «Сініат» по договору займу б/н від 12 травня 2008 року, укладеному з Компанією SINIAT INTERNATIONAL (Франція) податковим органом порушень не було встановлено.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996 «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Так згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року № 291 «Про затвердження плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування» передбачено, що на рахунку 68 "Розрахунки за іншими операціями" ведеться облік розрахунків за операціями, що не можуть бути відображені на рахунках 63 - 67. Рахунок 68 "Розрахунки за іншими операціями" має субрахунок 6842 "Розрахунки за нарахованими відсотками (в іноземній валюті)", на якому ведеться облік нарахованих відсотків за використання коштів, отриманих у кредит. Нарахування відсотків відображається проводкою Дт 951 Кт 6842, сплата відсотків Дт 6842 Кт 312.

За період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, згідно наданих підприємством зворотно-сальдових відомостей та аналізів по рахунках, що мають назву, період складання, підписані посадовими особами підприємства та скріплені печатками здійснювалося нарахування відсотків по договору займу б/н від 12 травня 2008 року укладеному з Компанією SINIAT INTERNATIONAL (Франція) , а саме: ІІ квартал 2012 нараховано 151 536,77 дол. США/ 1 210 973,37 грн.; ІІІ квартал 2012 нараховано 114 905,86 дол. США/ 918 442,54 грн.; ІV квартал 2012 нараховано 84 630,29 дол. США/ 676 449,91 грн.

Так, згідно даних підприємства відсотки по договору займу б/н від 12 травня 2008 року за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року підприємством нараховувалися щоквартально, як передбачено договором займу, а саме п.6.2 договору: відсотки нараховуються з першого дня (включно) відсоткового періоду до останнього дня (виключаючи) такого відсоткового періоду та розраховуються з розрахунку 360 днів у рік та фактичної кількості днів що минули. Згідно із визначенням термінів наведених в даному договорі: відсотковий період (у відношенні до зняття грошових коштів) - період 3 місяця, що починаються в день зняття грошових коштів. Процентний період не може бути більшим останнього дня погашення займу (додаткова угода №1/3 до договору). Зняття грошових коштів означає основну суму виплати, що здійснена позикодавцем за договором займу.

Щодо первинних документів по нарахуванню відсотків. Проценти це не товари та не послуги, а пасивні доходи. Оформлення нарахування відсотків по договору займу, укладеному між двома підприємствами, первинними бухгалтерськими документами, як наприклад накладними чи актами, не передбачено діючим законодавством. Підприємством нарахування відсотків у регістрах бухгалтерському обліку відображається на підставі бухгалтерських довідок.

Досліджені бухгалтерські довідки оформлені у відповідності з вимогами чинного законодавства та мають усі обов'язкові реквізити первинного бухгалтерського документа, які передбачені п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» №996 та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88, а саме: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виплата відсотків за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року по даному договору було здійснено: ІІ квартал 2012 сплачено 165 367,17 дол. США / 1 321 787,58 грн., ІІІ квартал 2012 сплачено 124 036,19 дол. США / 991 421,26 грн., ІV квартал 2012 сплачено 94 650,84 дол. США / 756 544,16 грн., (з урахуванням проведеного підприємством оподаткування при виплаті доходу нерезиденту, сума податку відображена на рахунку 6415).

Виплата відсотків підтверджується банківськими виписками по рахункам № 6379 та № 6476, відкритим в ПАТ «Сітібанк», МФО 300584.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Затвердженого порядку заповнення декларації з податку на прибуток за 2012 рік не існувало, тому при її заповненні слід керуватися нормами Податкового Кодексу України та самою формою декларації.

Відповідно до затвердженої форми декларації відсотки нараховані за вищевказаним договором повинні відображатися у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень, встановлених п.141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового Кодексу України".

В результаті співставлення суми нарахованих відсотків по договору займу б/н від 12 травня 2008 року за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року з сумою відображеною підприємством у відомостях щодо формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування ТДВ «Сініат» судом першої інстанції було встановлено, що суми віднесені до складу витрат в податковому обліку перевищуються суми відсотків по договору займу, що були віднесені до складу витрат у бухгалтерському обліку за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року.

За періоди 2010, 2011 років, 1 квартал 2012 року підприємством суми відсотків за позикою були віднесені до складу витрат лише в декларації за 2010 рік у сумі 7 400 906 грн., що не більше розрахованої суми оподатковуваного прибутку за 2010 рік (14 443 080 грн.), у зв'язку із застосуванням підприємством обмежень в частині віднесення відсотків на витрати в податковому обліку, передбачених пп.5.5.2 п.5.5 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та п. 141.2 ст.141 ПКУ.

При цьому враховано, що згідно до п.141.3 ст.141 Податкового Кодексу України проценти, які відповідають вимогам пункту 141.1 цієї статті, але не віднесені до складу витрат виробництва (обігу) згідно з положеннями пункту 141.2 цієї статті, протягом звітного періоду підлягають перенесенню на результати майбутніх податкових періодів із збереженням обмежень, передбачених пунктом 141.2 цієї статті . Аналогічну норму містив і Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" пп.5.5.4 п.5.5 ст.5.

Порушень пунктів 141.1 та 141.3 ст.141 ПКУ в акті перевірки не встановлено.

Згідно даних податкового обліку ТДВ "Сініат" сума нарахованих процентів, не віднесених до складу витрат станом на 01 січня 2012 року складає 44 946 115,24 грн. Таким чином дана сума не віднесених до складу витрат нарахованих відсотків по договору займу плюс відсотки, що нараховані по договору займу у період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012року можуть бути віднесені ТДВ "Сініат" до складу витрат у перевіряємому періоді у межах сум, розрахованих у відповідності до вимог пп.141.2 п.141 ст.141 ПКУ.

Тобто, сума відсотків, нарахованих по договору позики б/н від 12 травня 2008 року на користь SINIAT INTERNATIONAL, може бути віднесена до складу витрат в сумі, що не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів (п.141.2 ст.141 ПКУ).

Сума доходів, отримана протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів відображається у рядку 03.2 додатку ІД до рядка 3 декларації з податку на прибуток підприємства.

Оподатковуваний прибуток звітного періоду відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Таким чином, оподатковуваний прибуток це доходи (рядок 01 декларації з податку на прибуток) - витрати (рядок 04 декларації з податку на прибуток без урахування рядка 06.3.1 , оскільки саме показник цього рядка є результатом підрахунку).

Визначення розрахункової величини витрат, пов'язаних з нарахуванням відсотків по договору позики, що може бути віднесена до складу витрат в податковому обліку.

У зв'язку з вищезазначеним, заниження об'єкта оподаткування Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року у зв'язку із завищенням Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" показників у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень,встановлених пунктом 141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового кодексу України" на суму 29 984 642,00 грн., що зазначене в акті перевірки від 17 жовтня 2013 року №283/22/00290601, який складено Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області документально не підтверджується.

Згідно з п.134.1.1 ст.134 ПКУ прибуток з джерелом походження з України та за її межами, визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду,визначених згідно зі ст.135-137 цього кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.138-143 цього кодексу, з урахуванням правил встановлених ст.152 цього Кодексу.

Згідно проведеного співставлення заниження задекларованих ТДВ «Сініат» показників податку на прибуток за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року - не встановлено.

Таким чином, донарахування відповідачем у податковому повідомлення-рішенні № від 24 жовтня 2013 року грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 181 224,00 грн. документально та нормативно не підтверджується.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання на платника податків накладається штраф в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання. У зв'язку з документальним не підтвердженням сум визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 181 224,00 грн. нарахування податковим органом штрафних санкцій у сумі 45 306,00 грн. документально та нормативно не підтверджується.

Щодо договору, укладеному з компанією Компанією Lafarge SA (Франція) в особі г-на ОСОБА_3 - позикодавцем та ТДВ "Лафарж Гіпс" (правопріємник ЗАТ "Лафарж Гіпс" ) в особі ОСОБА_4 - позичальником.

Предмет договору - отримання займу у сумі 56 000 000 дол. США був предметом дослідження при розгляді Донецьким окружним адміністративним судом адміністративної справи №805/17225/14 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.06.2013 року на загальну суму 4 363 328,00 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" задоволено у повному обсязі, що набрала законної сили 17 березня 2015 року.

Цією постановою визначено, що сума відсотків по договору позики б/н від 12.05.2008 укладеному з SINIAT INTERNATIONAL, що віднесена ТДВ «СІНІАТ» до складу витрат не перевищує суму доходів такого платника податку, отриману протягом звітного періоду у вигляді процентів від розміщення власних активів, збільшену на суму, що дорівнює 50 відсоткам оподатковуваного прибутку звітного періоду, без урахування суми таких отриманих процентів. Також, експертом встановлено, що висновки акту перевірки щодо встановлених порушень при формуванні витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування, документально не підтверджено.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У зв'язку з вищезазначеним, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, заниження об'єкта оподаткування Товариством з додатковою відповідальністю "СІНІАТ" за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року у зв'язку із завищенням Товариством з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» показників у рядку 06.3.1 "Проценти, що включаються до витрат з урахуванням обмежень,встановлених пунктом 141.2 ст.141 розділу ІІІ Податкового кодексу України" на суму 14 129 348,00 грн., що зазначене в акті перевірки від 04 червня 2013 року №740/22/00290601, який складено Артемівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області документально не підтверджується.

Приймаючи викладене до уваги, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 196, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі № 805/880/15-а за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СІНІАТ» до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та недійсним рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 03 червня 2015 року.

Повний текст ухвали виготовлено 05 червня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді І.В.Геращенко

Т.Г.Арабей

Г.М. Міронова