Справа № 161/457/13-а, 2а/161/104/13
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 876/5531/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Лабіцької Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької міської ради Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Луцької міської ради Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ФОП ОСОБА_4 09.01.2013 року звернулася в суд з адміністративним позовом до Луцької міської ради Волинської області в якому, уточнивши позовні вимоги, просила дії щодо неприйняття 29 серпня 2012 року на тридцять першій сесії Луцької міської ради 6-го скликання рішення "Про надання, підприємцю ОСОБА_4 на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на АДРЕСА_1" визнати неправомірними та зобов'язати розглянути питання поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2011 року, укладеного з ФОП ОСОБА_4, щодо земельної ділянки площею 131 квадратний метр для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на АДРЕСА_1 на черговій сесії Луцької міської ради протягом одного місяця з дня вступу в законну силу постанови суду по даній справі.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року позов задоволено. Визнано дії Луцької міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_4 про поновлення договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на АДРЕСА_1 протиправними. Зобов'язано Луцьку міську раду розглянути на пленарному засіданні чергової сесії заяву ОСОБА_4 про поновлення договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на АДРЕСА_1.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Луцька міська рада Волинської області оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що відповідно до ст.80, 83 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування є суб'єктами права власності на землі територіальних громад, що належать до комунальної власності.

Законним розпорядком земель територіальних громад є орган місцевого самоврядування, тобто Луцька міська рада, яка в свою чергу, відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» серед інших має виключні повноваження щодо регулювання земельних відносин.

Таким чином наголошує, що місцеві ради мають право, а не обов'язок, вирішувати питання щодо надання в користування землі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечили та просили залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2011 року, між позивачем та Луцькою міською радою був укладений договір оренди землі, згідно якого їй було надано в строкове платне користування земельну ділянку площею 131 квадратний метр за адресою : АДРЕСА_1, на якій знаходиться торговий павільйон в критій зупинці громадського транспорту, який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності. Даний договір укладено на 1 рік та зареєстровано у Державному реєстрі земель 24.06.2011 року за НОМЕР_1.

Торговий павільйон, який розташований на даній земельній ділянці, належить ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 20 травня 2008 року (а.с.18).

24.05.2012 року позивач звернулася до Луцької міської ради із заявою щодо поновлення договору оренди землі площею 0,0131 га, що знаходиться в м. Луцьку, по АДРЕСА_1 для обслуговування належного їй нерухомого майна, що знаходиться за тією самою адресою (а.с.25).

Виконавчий комітет Луцької міської ради своїм листом від 15.06.2012 року за №П-9 повідомив ОСОБА_4 про те, що в зв'язку з пропуском строку подачі заяви про продовження дії договору Луцька міська рада не може розглядати питання та приймати рішення про поновлення договору оренди землі, а для подальшого розгляду питання надання в оренду земельної ділянки на АДРЕСА_1 для обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном їй необхідно звернутися в управління земельних ресурсів Луцької міської ради та надати технічну документацію, правовстановлюючі документи на нерухоме майно (а.с.22).

Позивачем в передбачені п.8 Договору оренди від 25.03.2011 року, а саме 24.05.2012 року, направлено письмову заяву Луцькій міській раді про продовження дії договору оренди земельної ділянки.

18.07.2012 року ОСОБА_4 отримала в управлінні земельних ресурсів Луцької міської ради технічне завдання на розроблення технічної документації по інвентаризації земель за №31/12 та на його підставі розробила технічну документацію по інвентаризації, яку надала в дозвільний центр Луцької міської ради.

Листом від 07.08.2012 року №29-5/509 управління земельних ресурсів Луцької міської ради повідомило позивача про те, що питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 буде включене в перелік питань, що пропонуються до розгляду постійною комісією міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру та 31 сесії міської ради, яка відбудеться 29 серпня 2012 року.

Згідно витягу з протоколу 31 сесії Луцької міської ради шостого скликання від 29.08.2012 року, на пленарному засіданні вирішувалось питання щодо надання підприємцю ОСОБА_4 на умовах оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 для обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном», хоча, як встановлено судом, з такою заявою ОСОБА_4 до Луцької міської ради не зверталась.

Однак, і питання щодо надання (або відмову в наданні) позивачу на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на АДРЕСА_1 не було вирішено Луцькою міською радою по суті.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії Луцької міської ради не відповідають закріпленому в ч.2 ст.19 Конституції України правилу, згідно якого органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, до яких належать підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він не відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб. Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Згідно ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. (п.1 ч.1 ст.3 КАС України).

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Як видно з матеріалів справи по суті предмету спору є відносини щодо оренди земельної ділянки, а такі відносини не належать до публічно-правових, відповідно такий спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.1 ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, неправильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення з порушенням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, а тому таку слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати і провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.4, 203 ч.1, 205 ч.1 п.4, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Луцької міської ради Волинської області задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2013 року у справі №161/457/13-а скасувати і провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 02.06.2015 року.