Справа № 708/108/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/14878/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Черпіцької Л.Т.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року

у справі № 708/108/15-а

за позовом ОСОБА_2

до управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Чигиринського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання протиправними дій відповідача, скасування рішення, якими її позбавлено виплати надбавки на догляд за дитиною-інвалідом, зобов'язання здійснити перерахунок призначеної соціальної допомоги з урахуванням вказаної надбавки, починаючи з 01.04.2014 на строк призначення зазначеної допомоги.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. Позовні вимоги за період до 19.07.2014 включно залишено без розгляду.

Визнано протиправними дії управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області щодо припинення виплати ОСОБА_2 надбавки на догляд за дитиною-інвалідом ОСОБА_3 Зобов'язано управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_2 соціальної допомоги по догляду за дитиною-інвалідом з урахуванням надбавки на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років ОСОБА_3, починаючи з 20.07.2014, враховуючи виплачені кошти. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з названим рішенням суду апеляційної інстанції в частині задоволеного позову, управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області оскаржило його у цій частині у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції з мотивів порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, закрити провадження у справі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що виплата ОСОБА_2 надбавки на догляд за дитиною-інвалідом припинено правомірно, оскільки ОСОБА_3 навчається у Черкаській спеціальній школі-інтернаті і перебуває дома лише на канікулах, у вихідні та святкові дні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитини-інваліда, інвалідність якого спричинена захворюванням (патологічним станом) - психічний розлад внаслідок органічного враження центральної нервової системи у вигляді легкої розумової відсталості.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області та отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам», яка призначена на період з 12.03.2008 по 30.04.2016.

До квітня 2014 року зазначена соціальна допомога виплачувалась позивачу з урахуванням передбаченої статтею 3 вказаного Закону надбавки на догляд за дитиною-інвалідом віком від 6 до 18 років.

Відповідно до листа відповідача від 15.09.2014 № 1682/01-11 припинення виплати згаданої надбавки зумовлено фактом навчання дитини позивача в Черкаській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів Черкаської обласної ради.

Згідно з довідкою вказаного навчального закладу від 31.01.2014 №27, від 21.02.2014 №50 та від 05.09.2014 №246, ОСОБА_3 знаходячись на частковому державному утриманні. Зі змісту вказаних довідок та пояснень позивача, судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 з понеділка по п'ятницю знаходиться в згаданій школі-інтернаті. З батьками неповнолітня дитина-інвалід перебуває лише у вихідні та святкові дні, під час канікул або у разі захворювання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на надбавку на догляд за дитиною-інвалідом, яка навчається в спеціалізованій школі-інтернаті та перебуває на частковому державному утриманні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності законних підстав для припинення виплати позивачу спірної надбавки. Водночас, залишаючи позов частково без розгляду, суд апеляційної інстанції застосував положення статті 100 КАС України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується зі вказаним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Частинами першою та другою статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, статтею 100 КАС України установлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 просить зобов'язати відповідача здійснити відповідний перерахунок щомісячних виплат, починаючи з 01.04.2014, тоді як з адміністративним позовом вона звернулась 20.01.2015, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовних вимог за період з 01.04.2014 по 19.07.2014 включно без розгляду.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом. Надбавка на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років також призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати, у разі якщо дитина-інвалід потребує домашнього догляду, і вони фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом. Одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною-інвалідом призначається незалежно від факту роботи, навчання, служби.

Спірним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства фінансів України від 30.04.2002 № 226/293/169, затверджено Порядок надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам (далі - Порядок).

За змістом пунктів 3.2, 3.9 цього Порядку до державної соціальної допомоги дітям-інвалідам віком до 18 років призначається надбавка на догляд за ними. Така надбавка призначається на строк призначення державної соціальної допомоги, зокрема, одному з непрацюючих батьків, який не навчається (крім заочної форми навчання), не проходить службу, не займає виборну посаду і фактично здійснює догляд за дитиною-інвалідом.

Частиною другою статті 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» установлено, що у разі влаштування дитини-інваліда віком до 18 років до відповідної установи (закладу) на повне державне утримання або зняття з повного державного утримання виплата державної соціальної допомоги на дитину-інваліда у повному розмірі відповідно припиняється або відновлюється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виникли ці обставини.

Також пунктом 3.12 Порядку передбачено, що надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам передбачено, що виплата надбавки на догляд припиняється у разі працевлаштування особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною-інвалідом (крім одиноких матерів та одиноких батьків).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що не є підставою для припинення виплати надбавки на догляд за дитиною-інвалідом віком до 18 років влаштування такої дитини-інваліда на навчання до спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату на часткове державне утримання.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 КАС України.