Справа № 2-а-746/11
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-746/11 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

при секретарі Корюковець П.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача щодо виплати допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи незаконними ,

В С Т А Н О В И В:

В лютому місяці 2011 року ОСОБА_1 заявив в суді позовні вимоги до Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій відповідача щодо виплати додаткової пенсії як учаснику ліквідації на ЧАЕС згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи незаконними .

Мотивував позивач своє звернення тим , що відповідач відмовив позивачеві у виплаті додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особі , віднесеній до категорії № 2 , у тій сумі , яка зазначена у ч.1 ст.49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991 року .

Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії . Недоотримані суми позивач просив стягнути з відповідача , в січні місяці 2011 року , він звернувся до управління соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації , однак отримав відмову .

Позивач в судове засідання не прибув , просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засіданні не прибув , хоча вчасно повідомлявся про дату та місце розгляду .

Відповідно до ч.6 ст.12 , ч.1 ст.41 КАС України , фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на здійснювалося .

Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено , що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії , що підтверджується посвідченням Серії А № 004691 виданого 09 лютого 1993 року , ( а.с.3 ) .На підставі зазначеного , суд вважає , що позивач дійсно є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та має право на отримання додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком , передбаченого ст.49 ч.1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян . які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Станом на 01.02.2011 року , розмір пенсії складає 862,50 грн. ( 400,91 грн. основний розмір пенсії , 112,50 грн. додаткова пенсія учаснику ЧАЕС ІІ категорії , 349, 09 грн. доплата до прожиткового мінімуму .)

Конституційний Суд України відзначив , що зупинення дії положень законів , якими визначено права і свободи громадян , їх зміст та обсяг , є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках , передбачених Основним Законом України . У статті 64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки , а саме передбачено , що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень , та визначено ряд прав і свобод , які можуть не бути обмежені за жодних обставин .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з обґрунтуванням своєї позиції посиланням на норми закону і підзаконних нормативних актів , виходячи з наступного .

Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінет Міністрів України не уповноважений на свій розсуд змінювати , в тому числі зменшувати конкретні розміри компенсацій і допомоги , встановлені цим законом . в тому числі на оздоровлення .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються , зокрема , основи соціального захисту , а ст. 75 встановлює , що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України . Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам , а останнім нормативно-правовими актами змінювати положення законів .

Враховуючи те , що позивач є особою , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , він наділений державою певним правовим статусом , який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту , зокрема право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у відповідному розмірі .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України .

Враховуючи вищевикладене , суд вважає за необхідне зазначити , що реалізація особою права , яке повязане з отриманням бюджетних коштів і базується на нормах спеціальних нормативно-правових актів національного законодавства , не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань , тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом до уваги не приймається .

Відповідно ч.3 ст.22 Конституції України , при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Пільги , компенсації , гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень , тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права , наданого Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - є безпідставними .

Відповідно ст. 13 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її .

Правовою підставою позовних вимог є розмір додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , зокрема : особам віднесеним до категорії 2 - 30 % мінімальної пенсії за віком (Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " , внесені зміни в Закон України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " З 01.01.2008 року , особам , віднесеним до 2-ї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоров'ю , призначається в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність ) . Внесені зміни до ст.49 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " Законом "№ 107-УІ від 28.12.2007 року було визнано рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року як неконституційними.

Згідно матеріалів справи , додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоров'ю , позивач отримує в розмірі 112,50 грн. ( 15% прожиткового мінімуму , встановленого законом для осіб, які втратили працездатність), що не відповідає розміру 30 % мінімальної пенсії за віком .

Відповідно ст. 99 ч.2 КАС України , для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Керуючись ст.ст. 13, 49 , 51 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , Рішенням Конституційного суду України № 10-рп / 2008 від 22.05.2008 року , ст.19 Конституції України, ст. 161- 163 КАС України , суд

Керуючись ст.158- 163 КАС України, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області задовольнити частково .

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_2 щодо обчислення та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС ІІ категорії .

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Менської районної державної адміністрації Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особі віднесеній до 2 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , в порядку ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 08.08.2010 року і по день розгляду справи 09.03.2011 року з урахуванням з урахуванням зміни розміру мінімальної пенсії та виплачених раніш сум даної категорії .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення , а якщо постанова була проголошена без участі особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови , з подачею копії апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду .

Суддя:

ОСОБА_3