Справа № 14324/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2010 р.справа № 2а-124/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-124/09 за позовом ОСОБА_1 до Марганецького міського управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії, зокрема нарахувати та виплатити суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року ОСОБА_1 у звязку з пропуском строку звернення до суду відмовлено у задоволені позову до Марганецького міського управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради про зобовязання субєкта владних повноважень вчинити дії, зокрема нарахувати та виплатити суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З вказаною постановою суду не погодилася позивачка та подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняте нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправна бездіяльність відповідача субєкта владних повноважень щодо призначення, нарахування та виплати позивачці у період 2007-2008 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Марганецькому міському управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради у звязку з народженням нею 10.11.2007 року дитини, та у період 2007-2008 р.р. отримувала щомісячну державну допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до положень Законів України Про державний бюджет України на 2007 рік, 2008 рік.

Підставою для відмови у задоволені позову ОСОБА_1 стало пропущення нею річного строку звернення до адміністративного суду за захистом від протиправної бездіяльності відповідача у звязку з недоведеністю позивачкою поважності причини пропуску вказаного процесуального строку та наполяганні відповідача на застосуванні негативних наслідків пропуску позивачкою цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом у січні 2009 року та просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку і не виплати їй у повному обсязі 6554,44 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007-2008 р.р., зобовязати відповідача сплатити на її користь недоплачену суму допомоги в сумі 2623,60 грн. за період з 22.05.2008 року по 30.11.2008 року, допомогу при народженні у сумі 2122,00 грн. та зобовязати відповідача перераховувати і виплачувати позивачці з 01.12.2008 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей до шести років на відповідний бюджетний рік. На обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 посилалася на прийняте Конституційним Судом України Рішення № 6-рп/2007 р, яким відновлювалося право на отримання допомоги по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років та наявність підстав для застосування у період 2008 р. аналогії Закону.

Проте, позивачка звертаючись до суду за захистом своїх прав не навела будь-яких причин, які заважали їй у період 2007 року, звернутися до відповідача з вимогою перерахувати їй допомогу при народженні дитини, або до адміністративного суду за захистом її прав від порушень відповідача субєкту владних повноважень.

В суді першої інстанції відповідач наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску строку звернення до суду, передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказувалось раніше, з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 13.01.2009 року, в той час як виплата допомоги при народженні дитини їй здійснювалась з грудня 2007 року.

Позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися у грудні 2007 року при здійсненні їй Управлінням праці та соціального захисту населення першої виплати суми допомоги при народженні дитини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення проти них покладається на сторони. Проте на підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів поважності причин пропущення строку звернення до суду, позивачкою не надано будь-яких доказів.

За таких обставин, колегія суддів вирішуючи дану справу на основі наявних у справі доказів, не знаходить підстав для визнання пропущеного позивачкою строку звернення до суду таким, що був пропущений з поважних причин

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки при його прийнятті судом правильно застосовані норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивачки колегія суддів не вважає підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення сулу першої інстанції, оскільки ці доводи зводяться до особистого тлумачення та розуміння позивачкою законів, які повинні бути застосовані до виниклих спірних правовідносин.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 липня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3А