Справа № 816/651/15-а
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/651/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

суддів - Бойка С.С. , Молодецького Р.І. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дробот І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2015 року ОСОБА_3 /надалі - позивач/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України /надалі - відповідач/ про визнання протиправним та скасування наказу в.о. Голови Держрибагенства України Николенка О.М. від 22.01.2015 року № 08-ТО "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що наказом в.о. Голови Держрибагенства України Николенка О.М. від 22.01.2015 року № 08-ТО ОСОБА_3 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що полягає у недостатньому контролі за діяльністю Сулинськрибоохорони та неналежним виконанням службових обов'язків працівниками структурних підрозділів вказаного вище територіального органу, виявлених при перевірці Сулинськрибоохорони. Зазначає, що позивачем будь-яких порушень трудової дисципліни не вчинялося, оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між позивачем та безпосереднім керівництвом. Пояснює, що неналежне виконання посадових обов'язків не є порушенням трудової дисципліни. Крім того, при оголошенні догани в.о. Голови Держрибагенства України Николенко О.М. не враховано письмового пояснення, наданого позивачем, ступеню вини, відсутності заподіяння шкоди і безпідставно, всупереч, Закону України "Про державну службу" та КЗпП України, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність прийняття наказу від 22.01.2015 року № 08-ТО "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3".

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 14 вересня 2012 року призначений на посаду начальника Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства (надалі - Сулинськрибоохорона) наказом Державного агентства рибного господарства України від 14 вересня 2012 року №122-о /а.с. 131/. Вказаним наказом присвоєно ОСОБА_3 восьмий ранг державного службовця.

Відповідно до наказу Державного агентства рибного господарства України від 19.09.2014 № 261 з метою контролю діяльності територіальних органів Держрибагенства України та відповідно до рішення Колегії Держрибагенства України проведено перевірку Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, за результатами якої складено акт від 29.09.2014 /а.с. 103-119/.

За результатами проведеної перевірки виявлено низку недоліків по роботі з персоналом, рибоохоронній роботі, іхтіологічній роботі, щодо дотримання вимог законодавства щодо запобігання та протидії корупції, перелік яких зазначено на сторінках 25-29 акту перевірки /а.с. 116-118/.

За результатами проведеної перевірки комісія дійшла висновку про те, що робота вцілому з організації рибоохоронної діяльності, сектору іхтіології та регулювання рибальства, сектору юридичного забезпечення та роботи з персоналом та заходів щодо запобігання та протидії корупції не велась взагалі.

У висновку зазначено, що начальник Сулинськрибохорони ОСОБА_3 та його заступник ОСОБА_5 повністю втратили контроль за діяльністю басейнового відділу Сулинськрибоохорони. Незважаючи на те, що Сулинськрибоохороні було передано в штат п'ять посад інспекторського складу Полтаварибоохорони, робота з виконання рибоохоронних заходів знаходиться на низькому рівні, показники знизилися в порівнянні з 2013 роком /а.с. 119/.

Комісією з перевірки Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства запропоновано за допущені недоліки в роботі та грубе порушення законів України та інших нормативно-правових актів розглянути доцільність перебування, зокрема, начальника Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства ОСОБА_3 на займаній посаді.

30.10.2014 Державним агентством рибного господарства України винесено наказ № 118-ТО "Про звільнення ОСОБА_3" /а.с. 16/.

Разом з тим, у період з 10.09.2014 по 06.01.2015 ОСОБА_3 перебував на лікарняному, що підтверджується копіями листків непрацездатності серії АГР № 615147, серії АГИ № 669222, серії АГР № 615545 /а.с. 18-20/.

14.01.2015 Державним агентством рибного господарства України винесено наказ № 02-ТО "Про скасування наказу Держрибагенства України", яким скасовано наказ Державного агентства рибного господарства України від 30.10.2014 року № 118-ТО "Про звільнення ОСОБА_3", як такий, що не реалізований /а.с. 17/.

19.01.2015 ОСОБА_3 подані письмові пояснення щодо акту перевірки Сулинськрибоохорони від 29.09.2014 /а.с. 120-122/.

На підставі акту перевірки Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства від 29.09.2014 /а.с. 104-119/, службової записки начальника Управління охорони водних біоресурсів, регулювання рибальства та іхтіології Бебеля О.О. від 24.10.2014 № 7.1/168 /а.с. 153/, заяви начальника Сулинськрибоохорони ОСОБА_3 від 19.01.2015 /а.с. 49/, пояснень начальника Сулинськрибоохорони ОСОБА_3 від 19.01.2015 /а.с. 120-122/, в.о. Голови Держрибагенства України Николенка О.М. видано наказ від 22.01.2015 № 08-ТО "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3", яким оголошено догану ОСОБА_3, начальнику Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, за неналежне виконання своїх посадових обов'язків, що полягає у недостатньому контролі за діяльністю Сулинськрибоохорони та неналежним виконанням службових обов'язків працівниками структурних підрозділів вказаного вище територіального органу, виявлених при перевірці Сулинськрибоохорони /а.с. 11/.

Позивач не погодився з наказом в.о. Голови Держрибагенства України Николенка О.М. від 22.01.2015 № 08-ТО "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3", у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 147-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 149 Кодексу законів про працю України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну службу" встановлено, що основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Посадові обов'язки начальника Сулинськрибоохорони визначені Положенням про Сулинський басейновий відділ охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України від 09.02.2012 № 58 (надалі - Положення) /а.с. 154-160/.

Слід зазначити, що посадова інструкція начальника Сулинськрибоохорони на даний час не розроблена та не затверджена.

Відповідно до підпунктів 11.1, 11.2 п. 11 Положення начальник Сулинськрибоохорони: очолює Сулинськрибоохорону, здійснює керівництво її діяльності, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Сулинськрибоохороною актів законодавства, наказів Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказів Держрибагенства України, доручень Голови Державного агентства рибного господарства України /а.с. 158/.

Підпунктом 11.5 п. 11 Положення встановлено, що начальник Сулинськрибоохорони здійснює добір кадрів до Сулинськрибоохорони, формує кадровий резерв на відповідні посади.

Відповідно до підпункту 11.7 п. 11 Положення начальник Сулинськрибоохорони призначає на посаду та звільняє з посади керівників структурних підрозділів, інших державних службовців та працівників, присвоює їм ранги державних службовців, приймає рішення щодо їх заохочення та про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За приписами підпункту 11.11 п. 11 начальник Сулинськрибоохорони затверджує положення про структурні підрозділи Сулинськрибоохорони і посадові інструкції працівників /а.с. 159/.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що 45% державних службовців мають повну вищу освіту та 45% державних службовців мають неповну вищу освіту. Виявлено незадовільний якісний склад головних та провідних інспекторів рибоохорони, з неповною вищою освітою він складає 61%, та 50 % інспекторського складу мають освіту не за фахом. На час перевірки відсутня посадова інструкція завідувача сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера. Всі положення не затверджені наказом начальника Сулинськрибохорони.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про державну службу" конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу" та Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затвердженого Указом Президента України від 18 липня 2011 року N 769/2011, Національне агентство України з питань державної служби, від 13.09.2011, наказом Національного агентства України з питань державної служби № 11 "Про Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців" затверджено Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців (далі - Довідник).

Згідно п. 2.1 Довідника вказаний Довідник служить основою при: розробці посадових інструкцій головних спеціалістів, провідних спеціалістів, спеціалістів тощо, які закріплюють їх обов'язки, права і відповідальність; розробці положень про структурні підрозділи у частині, що стосується прав та обов'язків їх керівників; підборі та розстановці кадрів, здійсненні контролю за правильністю їх використання у відповідності зі спеціальністю та кваліфікацією; конкурсному підборі та атестації державних службовців; формуванні дієвого кадрового резерву; організації стажування в державних органах влади; розробці та вдосконаленні програм підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації державних службовців відповідно до змісту їх професійної діяльності.

Відповідно до п. 2.4 Довідника кожна професійно-кваліфікаційна характеристика складається з таких розділів: "Завдання, обов'язки та повноваження", "Має право", "Повинен знати", "Кваліфікаційні вимоги".

У розділі "Завдання, обов'язки та повноваження" наведено типові професійні завдання, обов'язки та повноваження для певної посади або для групи посад, подібних за професійними ознаками.

У розділі "Має право" окреслене коло прав та повноважень державного службовця, необхідних для виконання покладених на нього завдань та обов'язків. У розділі "Повинен знати" наводяться основні вимоги до спеціальних знань, необхідних державним службовцям для виконання відповідних типових завдань та обов'язків, а також знань законодавчих актів, положень, інструкцій та інших нормативних документів, методів і засобів, які працівник повинен вміти застосовувати під час виконання посадових обов'язків.

У розділі "Кваліфікаційні вимоги" визначено відповідно до певної посади або групи посад вимоги до освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня державного службовця та вимоги до післядипломної підготовки, необхідні для виконання покладених на нього завдань та обов'язків, мінімальні вимоги до стажу державної служби або загального стажу роботи, або стажу наукової (науково-педагогічної) роботи.

Наведені у цьому розділі вимоги носять узагальнюючий характер. У разі необхідності, з урахуванням специфіки роботи, складу кадрового резерву, можливостей системи підготовки та підвищення кваліфікації державних службовців і конкурсу, що проводиться при підборі державних службовців, кваліфікаційні вимоги можуть бути підвищені з метою призначення на відповідні посади найбільш кваліфікованих і досвідчених кандидатів, оновлення та поліпшення якісного складу державних службовців відповідно до потреб державного управління.

Особи, що не мають відповідної освіти або стажу, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов'язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або допущені до її зайняття, крім керівних посад, за умови, якщо за результатами оголошеного на заміщення цих посад конкурсу неможливо підібрати кандидатуру, яка відповідає встановленим вимогам до освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня державного службовця.

Відповідно до приписів розділу ІІІ Довідника до головного спеціаліста встановлено наступні кваліфікаційні вимоги: вища освіта відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста. Стаж роботи за фахом в державній службі на посаді провідного спеціаліста не менше 1 року або стаж роботи за фахом в інших сферах управління не менше 3 років при необхідності, виходячи із виконання структурним підрозділом основних завдань та функцій. Післядипломна освіта у сфері управління: магістр державного управління за відповідною спеціалізацією.

До провідного спеціаліста встановлено наступні кваліфікаційні вимоги: вища освіта відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста. Стаж роботи за фахом в державній службі на посаді спеціаліста I або II категорії не менше 1 року або стаж роботи за фахом в інших сферах управління не менше 2 років при необхідності, виходячи із виконання структурним підрозділом основних завдань та функцій. Післядипломна освіта у сфері управління: магістр державного управління за відповідною спеціалізацією.

Таким чином, до головного спеціаліста та провідного спеціаліста встановлено кваліфікаційну вимогу щодо наявності вищої освіти відповідного професійного спрямування за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста, а особи, що не мають відповідної освіти або стажу, встановлених кваліфікаційними вимогами, але мають достатній практичний досвід та успішно виконують у повному обсязі покладені на них завдання та обов'язки, можуть бути, як виняток, залишені на займаній посаді або допущені до її зайняття, крім керівних посад, за умови, якщо за результатами оголошеного на заміщення цих посад конкурсу неможливо підібрати кандидатуру, яка відповідає встановленим вимогам до освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня державного службовця.

Позивачем не надано суду доказів того, що за результатами оголошених конкурсів на заміщення посад головних та провідних інспекторів рибоохорони, кількість яких з неповною вищою освітою складає 61 %, було неможливо підібрати кандидатури, які відповідають встановленим вимогам до освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня державного службовця.

Пояснення позивача про те, що станом на 19.01.2015 всі положення вже затверджені наказом начальника Сулинськрибохорони не спростовують факт встановленого перевіркою порушення, допущеного у перевіряємову періоді 2013 рік та 9 місяців 2014 року.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем було допущено порушення підпунктів 11.5, 11.7, 11.11 пункту 11 Положення про Сулинський басейновий відділ охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 09.02.2012 № 58.

Відповідно до підпункту 11.6 п. 11 Положення начальник Сулинськрибоохорони організовує роботи з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників Сулинськрибоохорони.

Однак, перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що у 2013 та 2014 роках з державними службовцями Сулинськрибохорони підвищення кваліфікації не проводилось.

Суд вважає необґрунтованими пояснення позивача з посиланням на неможливість проведення підвищення кваліфікації через неналежне фінансування, оскільки позивачем не доведено, що ним вживалися будь-які заходи, спрямовані на виконання обов'язку щодо організації роботи з підвищення кваліфікації працівників. Крім того, суд зауважує, що робота з підвищення кваліфікації працівників не потребує значних фінансових витрат.

Натомість, як вбачається з акту перевірки, з 27 випадково вибраних протоколів, складених держінспекторами Сулинськрибоохорони, у 52, 2 % протоколів виявлені помилки при їх складенні.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення визначений статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, неналежне оформлення інспекторами рибоохорони протоколів про адміністративні правопорушення свідчить про неналежний рівень підготовки працівників Сулинськрибоохорони та відповідно про неналежну організацію позивачем роботи з підвищення кваліфікації працівників Сулинськрибоохорони.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем допущено порушення п.п. 11.6 п. 11 Положення про Сулинський басейновий відділ охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 09.02.2012 № 58.

Відповідно до Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1922 (надалі - Положення № 1922) з метою підвищення ефективності діяльності державних службовців та відповідальності за доручену справу в державних органах один раз на три роки проводиться їх атестація, під час якої оцінюються результати роботи, ділові та професійні якості, виявлені працівниками при виконанні службових обов'язків, визначених типовими професійно-кваліфікаційними характеристиками посад і відображених у посадових інструкціях, що затверджуються керівниками державних органів відповідно до Закону України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 4 цього Положення № 1922 для організації та проведення атестації наказом керівника державного органу (далі - керівник) утворюється атестаційна комісія (далі - комісія).

Залежно від кількості державних службовців і специфіки державного органу, в якому вони працюють, може утворюватися декілька комісій.

Кількісний та персональний склад комісії затверджується керівником.

Пунктом 6 Положення № 1922 передбачено, що термін і графік проведення атестації затверджуються наказом керівника і доводяться до відома державних службовців, які атестуються, не пізніше ніж за місяць до проведення атестації.

Отже, саме на керівника покладено обов'язок своїм наказом створити атестаційну комісію для організації та проведення атестації державних службовців та своїм наказом затвердити термін і графік проведення атестації.

Однак, перевіркою встановлено, що атестація державних службовців в 2013 році у Сулинськрибоохороні не проводилась, що є порушенням норм Положення про проведення атестації державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1922.

Перелік документів, що складають особову справу державного службовця (далі - особова справа), а також вимоги до їх оформлення, зберігання та обліку, визначено Порядком ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 731 /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/.

Відповідно до приписів розділу І вказаного Порядку в особовій справі повинні міститися такі документи: 1) особова картка (форма П-2ДС) з відповідними додатками та фотокарткою розміром 4 х 6 сантиметрів; 2) копії документів про освіту, у тому числі про повну вищу освіту, науковий ступінь, вчене звання, підвищення кваліфікації; 21) медична довідка про стан здоров'я за формою, встановленою МОЗ (у разі проходження особою спеціальної перевірки); 3) декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру; 4) підписані претендентом попередження про встановлені законодавством України обмеження, пов'язані з прийняттям на державну службу та її проходженням, а також документ про ознайомлення із Загальними правилами поведінки державного службовця; 5) довідка про наявність встановленої форми допуску до державної таємниці (для відповідних посад); 6) біографічна довідка, подання про призначення на посаду, картка погодження (у разі потреби); 7) погодження, передбачені законодавством для призначення на посади керівників відповідних органів; 8) довідка про перебування у кадровому резерві (для осіб, зарахованих до кадрового резерву); 9) направлення на роботу (для магістрів державного управління і випускників вищих навчальних закладів, які навчалися за кошти державного бюджету); 10) заява про участь у конкурсі, протокол (витяг з протоколу) конкурсної комісії (для осіб, які призначаються на конкурсній основі); 11) заява для проходження стажування на відповідній посаді, індивідуальний план стажування та доповідна записка про стажування з висновками керівника структурного підрозділу (для осіб, які проходили стажування); 12) заява щодо призначення на відповідну посаду; 13) письмова згода на проведення спеціальної перевірки; 4) інформація про наявність корпоративних прав; 15) довідка про результати спеціальної перевірки або копія такої довідки, якщо спеціальна перевірка проводилася раніше; 16) інформація про працюючих у зазначеному органі близьких осіб.

Після призначення працівника на посаду державного службовця до особової справи додаються: 1) наказ, розпорядження про призначення на посаду; 2) копії указів, постанов, наказів, розпоряджень органів вищого рівня про призначення (рішень про обрання) на посаду (у випадках, передбачених законодавством); 3) текст Присяги, скріплений підписом державного службовця (для осіб, уперше прийнятих на державну службу); 4) копії документів про надані пільги; 5) копія паспорта; 6) копія військового квитка (для військовозобов'язаних); 7) опис документів особової справи.

Згідно Інструкції по заповненню особових карток (форма П-2ДС), затвердженої наказом Міністерства статистики України від 26 грудня 1995 року № 343, особові картки (форма П-2ДС) заповнюють всі органи, установи (організації), на працівників яких поширюється Закон України "Про державну службу".

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції "Просування по службі в державному органі" при кожній зміні: назви структурного підрозділу, посади, категорії, рангу (див. таблицю) проводиться окремий запис.

Згідно розділу V Інструкції "Дисциплінарна відповідальність" заповнюється відповідно до статті 14 Закону України "Про державну службу".

Перевіркою правильності заповнення особових справ встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що до розділу ІІІ особової картки П-2ДС не внесено записи на підставі наказів про призначення, переведення на посади тощо, та працівники не ознайомлені з кожним записом в особовій картці П-2ДС. В картці П-2ДС дисциплінарні стягнення не записані. Крім того встановлено, що до особових справ осіб, які пройшли конкурсний відбір та призначені на посади не додано копію протоколу засідання конкурсної комісії. Текст Присяги підписаний державним службовцем не зберігається в особовій справі. Декларації про доходи державних службовців та осіб, які претендують на зайняття посади державного службовця, не зберігаються в особових справах працівників.

Згідно приписів розділу І Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 731, після формування та реєстрації особової справи на паперових носіях працівник кадрової служби формує особову справу в електронній формі у порядку, визначеному Нацдержслужбою.

Відповідно до Програми розроблення та впровадження єдиної державної комп'ютерної системи "Кадри", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.1997 № 918, ця Програма передбачає розроблення та впровадження єдиної державної комп'ютерної системи "Кадри" (далі - система "Кадри") на базі Головного управління державної служби при Кабінеті Міністрів України, відділів кадрів органів виконавчої влади, інших органів, на які поширюється Закон України "Про державну службу", Української Академії державного управління при Президентові України та її філіалів, центрів підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації державних службовців.

Метою Програми є вдосконалення роботи, що проводиться у сфері обліку, навчання та інформування державних службовців.

Проте, за результатами перевірки встановлено, що в електронному вигляді база даних державних службовців системи "Картка" ЄДКС "Кадри" не встановлена в секторі юридичного забезпечення та роботи з персоналом.

Статтею 45 Конституції України визначено, що громадянам гарантоване право на відпочинок, в тому числі на отримання оплачуваної щорічної відпустки за місцем роботі. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Частиною 5 статті 79 КЗпП України передбачено, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов'язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з висновком перевірки щодо допущення порушення приписів ст. 79 КЗпП України, що полягає у не повідомленні працівників про початок відпустки за два тижні до її початку.

Відповідно до пп. 11.2 п. 11 Положення начальник Сулинськрибоохорони організовує та забезпечує виконання Сулинськрибоохороною актів законодавства, наказів Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступника, наказів Держрибагенства України, доручень Голови Державного агентства рибного господарства України

Відтак, на позивача, як начальника Сулинськрибохорони, покладено обов'язок організовувати та забезпечувати виконання законодавства України, у тому числі, і приписи Кодексу законів про працю України, Порядку ведення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 731, та Інструкції по заповненню особових карток (форма П-2ДС), затвердженої наказом Міністерства статистики України від 26.12.1995 № 343, виконання яких не було організовано та не забезпечено позивачем.

Доводи позивача про те, що за юридичну і кадрову роботу в Сулинськрибохороні згідно посадової інструкції відповідає гр. ОСОБА_9 не спростовують порушення, допущені самим позивачем, які полягають у неналежній організації та не забезпеченні виконання актів законодавства в установі, яку він очолює.

Відповідно до положень Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 р. № 2297-VI, під персональними даними розуміються відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а розпорядником персональних даних виступає фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця.

Частиною 1 статті 6 Закону визначено, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Частиною 2 статті 24 цього Закону встановлено, що в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, а також у володільцях чи розпорядниках персональних даних, що здійснюють обробку персональних даних, яка підлягає повідомленню відповідно до цього Закону, створюється (визначається) структурний підрозділ або відповідальна особа, що організовує роботу, пов'язану із захистом персональних даних при їх обробці.

Однак, перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що відповідальна особа за організацію роботи, пов'язаної із захистом персональних даних не призначена, Положення про порядок обробки персональних даних працівників відсутній.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано приписи Закону України "Про захист персональних даних".

Загальні правила зберігання, у тому числі обліку речей і документів, вилучених посадовими особами органів, визначених у статтях 234 1, 234 2, 244 4, 262 і 264 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - уповноважені органи), під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення визначено Порядком зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 № 17 (надалі - Порядок № 17).

Відповідно до положень пункту 3, 4 Порядку № 17 речі і документи, що не можуть бути приєднані до справи, зберігаються в приміщеннях уповноваженого органу або його підрозділу, обладнаних сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, гратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення). За відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру.

Відповідальною за зберігання речей і документів, приєднаних до справи, є посадова особа, в провадженні якої перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідальною за зберігання речей і документів в обладнаному приміщенні є посадова особа уповноваженого органу або його підрозділу, яка призначається наказом керівника цього органу або його підрозділу.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті перевірки, що відповідальна особа за зберігання речей і документів не призначена.

Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження того, що саме у перевіряємому періоді (2013 рік, 9 місяців 2014 року) наказом керівника була призначена відповідальна особа за зберігання речей і документів, тому суд не бере до уваги пояснення позивача про призначення відповідальною за зберігання речей і документів під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення зав. сектором іхтфології та регулювання рибальства Сопрун А.В.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем було допущено порушення пункту 4 Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 № 17, що полягає у не призначенні у перевіряємому періоді відповідальної особи за зберігання речей і документів.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що у приміщенні, в якому зберігаються вилучені під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речі і документи, відсутні грати на вікнах.

У акті перевірки також зафіксовано, що склад для зберігання вилучених у порушників речей та безхазяйного майна, розташований у окремому приміщенні. Вилучені у порушників речі зберігаються з порушенням пункту 3 вказаного вище Порядку зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення речей і документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 № 17.

Наказом Державного агентства рибного господарства України від 18.12.2013 № 498 затверджено план заходів на 2014 рік, спрямованих на запобігання корупційним і злочинним проявам, та реалізацію Державної програми щодо запобігання і протидії корупції на 2011-2015 роки /а.с. 123-129/.

Підпунктом 2.1 п. 2 наказу Державного агентства рибного господарства України від 18.12.2013 № 498 зобов'язано керівників структурних підрозділів Держрибагенства України, керівників територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держрибагенства України забезпечити своєчасне виконання плату заходів.

У акті перевірки зафіксовано, що при перевірці планів роботи Сулинськрибоохорони за 2013-2014 року виявлено, зокрема, що в планах роботи відсутні пункти про проведення організаційних та практичних заходів щодо запобігання і протидії корупції в Сулинськрибоохороні, графіки проведення нарад відсутні; пунктом 1.6 плану роботи Сулинськрибоохорони передбачено проведення щомісячних нарад начальником Сулинськрибоохорони, протоколи нарад відсутні.

Позивачем у ході розгляду справи не спростовано висновків перевірки щодо встановлених вище порушень.

Суд не бере до уваги доводи позивача про порушення порядку проведення перевірки, оскільки будь-які можливі порушення підстав або порядку проведення перевірки не спростовують встановлених за результатами перевірки порушень.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про державну службу" /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/ дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Встановлені судом обставини, у своїй сукупності, свідчать про неналежну організацію позивачем діяльності Сулинського басейного відділу охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, неналежний контроль за діяльністю Сулинськрибоохорони та відповідно неналежне виконання позивачем посадових обов'язків начальника Сулинськрибоохорони, які визначені Положенням про Сулинський басейновий відділ охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 09.02.2012 № 58.

При цьому суд не бере до уваги висновки перевірки про зниження показників рибоохоронної роботи за аналізом роботи за 8 місяців 2014 року у порівнянні з аналогічним періодом 2013 року по накладеним штрафам за квитанціями, кількості переданих матеріалів в правоохоронні органи для відкриття кримінального провадження, кількості вилученої риби у порушників, оскільки вказані обставини не свідчать про допущення позивачем порушень та носять характер припущень.

Разом з тим, вказане вище не може бути підставою для скасування спірного наказу, оскільки не спростовує інші обставини, які свідчать про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків та є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено, що перед застосуванням дисциплінарного стягнення у ОСОБА_3 відбиралися письмові пояснення від 19.01.2015, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 161-165/.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника позивача про неправомірність оскаржуваного наказу з посиланням на приписи статті 252 Кодексу законів про працю України, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 252 Кодексу законів про працю України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Разом з тим, частиною 6 статті 7 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" встановлено, що роботодавці не можуть бути членами виборних органів профспілки будь-якого рівня.

Таким чином, начальник Сулинськрибоохорони в силу закону не може бути членом виборного органу профспілки.

Відтак, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про неправомірне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани без згоди виборного профспілкового органу.

Доводи представника позивача про позитивні річні показники роботи установи жодним чином не спростовують порушень, що встановлені за результатами проведеної перевірки за період 2013 рік та 9 місяців 2014 року.

Суд також зазначає, що 14.01.2015 Державним агентством рибного господарства України винесено наказ № 02-ТО "Про скасування наказу Держрибагенства України", яким скасовано наказ Державного агентства рибного господарства України від 30.10.2014 року № 118-ТО "Про звільнення ОСОБА_3", як такий, що не реалізований /а.с. 17/. Відтак, суд відхиляє доводи представника позивача про повторне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за одне й те саме порушення.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ в.о. Голови Держрибагенства України Николенка О.М. від 22.01.2015 року № 08-ТО "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3" ґрунтується на вимогах законодавства України, протиправності вказаного наказу позивачем не доведено та судом не встановлено, тому позовні вимоги щодо визнання його протиправним та скасування є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Отже, позивач скористався правом на звернення до адміністративного суду і його право не може бути обмежене; заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги розглянуті судом по суті. Проте, враховуючи обставини справи, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державного агентства рибного господарства України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02 червня 2015 року.

Головуючий суддя С.С. Сич
суддя суддя С.С. Бойко Р.І. Молодецький