Справа № 815/2967/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2967/14

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Косцової І.П., Стас Л.В.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представників апелянта - ОСОБА_1, ОСОБА_2

прокурорів - Вербовщука С.Г., Пашаєва Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційні скарги ОСОБА_3 та Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_3, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42; ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60; ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - Приморська сільська рада, відповідач) від 24 грудня 2013 року №659-VI «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України в с. Курортне, вул. Чорноморська».

В обґрунтування позову зазначено про порушення Приморською сільською радою при прийнятті спірного рішення, встановленого порядку розгляду питань, передбаченого Регламентом Приморської сільської ради, вимог Законів України «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», що виразилося у прийнятті рішення без затвердження містобудівної документації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року позов задоволено.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Приморської сільської ради від 24 грудня 2013 року №659 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України в с. Курортне, вул. Чорноморська».

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, третя особа - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Так, апелянт зазначив, що судом першої інстанції грубо порушено Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, закріплену в рішенні «Стретч проти Об'єднаного королівства» від 24 червня 2003 року.

Крім цього, суд в порушення норм процесуального права не викликав третіх осіб по справі, в результаті чого незаконно позбавив їх у доступі до правосуддя.

В апеляційній скарзі Приморська сільська рада просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції з тих саме підстав, що і було зазначено в апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ухвалити нову постанову, якою відмовити в позові в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції, апелянт, в особі Приморської сільської ради, підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Апелянт ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином повідомлений про слухання справи.

Треті особи на стороні відповідача, також до суду апеляційної інстанції не з'явилися, належним чином повідомлені про судове засідання.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, на наступних підставах.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02 грудня 2013 року сільським головою Приморської сільської ради прийняте розпорядження №67/1 «Про проведення позачергової сесії Приморської сільської ради шостого скликання».

Відповідно до даного розпорядження вирішено провести позачергову сесію 24 грудня 2014 р. об 11 годині, винести на її розгляд питання про розгляд заяв громадян, у той же день о 10 годині провести спільне засідання постійних комісій сільської ради.

На засіданнях постійної комісії Приморської сільської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин, які відбувалися, згідно протоколів засідань - 20 грудня 2013 року, 23 грудня 2013 року, 24 грудня 2013 року розглядалися, в тому числі і заяви громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України в селі Курортне, вул. Чорноморська. (т.1 а.с.223-229).

До зазначених заяв громадянами надавалися: копія паспорту, ідентифікаційного коду та графічні матеріали на яких, зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Із протоколів засідання постійної комісії Приморської сільської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин вбачається, що вона розглядала ці питання в повному складі.

Так, 20 грудня 2013 року було розглянуто 27 заяв громадян, 23 грудня 2013 року - 8 заяв і у зв'язку з подальшим надходженням аналогічних заяв було запропоновано оголосити перерву до 8:30 годин 24 грудня 2013 року.

24 грудня 2013 року було розглянуто 34 заяви громадян.

За результатами розгляду зазначених заяв, постійна комісія Приморської сільської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин прийняла рішення про винесення цих питань на розгляд сесії.

24 грудня 2013 року о 10 год. відбулося спільне засідання постійних комісій Приморської сільської ради.

Відповідно до протоколу, загальний склад членів постійних комісій складає - 15 чоловік, присутніх було - 14 чоловік.

При розгляді питання про винесення на розгляд позачергової сесії проекту рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України (список додається) в селі Курортне, вул. Чорноморська, члени постійних комісій проголосували наступним чином: «за» - 11 депутатів, «проти» - 3, «утрималось» - 1.

Згідно протоколу №27 засідання позачергової сесії Приморської сільської ради від 24 грудня 2013 року проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України (список додається) в селі Курортне, вул. Чорноморська» був внесений в порядок денний сесії і за це рішення із присутніх депутатів в кількості 15 осіб, голосувало «за» -12, «проти» - 3, «утрималось» - 0.

Отже, 24 грудня 2013 року Приморською сільською радою прийнято рішення № 659 - VІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України (список додається) в селі Курортне, вул. Чорноморська» (а.с.8,11).

Відповідно до вказаного рішення надано дозвіл громадянам України на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в с. Курортне, вул. Чорноморська, Білгород-Дністровського району Одеської області, землі рекреаційного призначення в межах населеного пункту.

26 грудня 2013 року до прокуратури Білгород-Дністровського району Одеської області надійшло депутатське звернення трьох депутатів Приморської сільської ради з приводу порушень норм чинного законодавства та Регламенту ради з боку сільського голови Приморської сільської ради - ОСОБА_2

У цьому зверненні депутати наполягали на порушення з боку голови сільської ради порушень щодо скликання і проведення сесії, а також прийняття радою рішень.

Так, заявники стверджували, що голосування за прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України в селі Курортне, вул. Чорноморська приймалося загальним пакетом, заяви громадян, які зверталися за дозволом на розробку проекту не були озвучені на сесії.

За дане рішення голосували депутати, яким теж були надані земельні ділянки.

Відповідно до постанови прокуратури Білгород-Дністровського району Одеської області від 27 січня 2014 року було вирішено провести перевірку дотримання вимог Закону України «Про звернення громадян» у виконавчому комітеті Приморської сільської ради.

Прокурор вважав, що в порушення положень ст.ст.19, 20 Закону України «Про звернення громадян» службовими особами сільської ради не надані письмові відповіді на звернення громадян.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Приморською сільською радою при прийнятті спірного рішення порушено вимоги ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме, відсутні висновки і рекомендації постійної комісії з земельних питань, ст.118 Земельного кодексу України, що виразилося у відсутності графічних матеріалів.

Згідно з вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що при постановленні рішення, судом першої інстанції не було дотримано вимоги ст. 159 КАС України, у зв'язку з наступним.

Із змісту позову прокурора вбачається, що підставою для звернення до суду є - ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

При цьому, інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором, тобто прокурор повинен вказати обставини, пов'язані з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів.

Зі змісту позовної заяви слідує, що порушення інтересів держави прокурор вбачає в недотриманні службовими особами сільської ради вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», які встановлюють порядок попереднього розгляду питань, що виносяться на розгляд сесії ради та вимог Земельного кодексу України, які встановлюють порядок надання громадянам дозволів на розробку проектів землеустрою.

Незважаючи на те, що позов поданий в інтересах держави, прокурор не визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У цьому позові прокурор зазначив себе позивачем, але дане процесуальне становище може бути їм використано лише у випадку звернення до суду в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Звертаючись же з позовом згідно ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру», прокурор має окреме процесуальне становище, позивачем же виступає уповноважений орган держави чи державне підприємство, у чиїх інтересах подає позов прокурор.

У процесі розгляду справи у суді апеляційної інстанції, прокурор на вимогу суду, не надав доказів про те, чи дійсно проводилася ним перевірка законності прийняття Приморською сільською радою рішень щодо розпорядження земельними ділянками і чи є поданий позов, результатом цієї перевірки.

Зазначене питання виникло у суду апеляційної інстанції у зв'язку з тим, що відповідно до прийнятої 27 січня 2014 року прокурором постанови про проведення перевірки, предмет перевірки був зовсім іншій.

Вищевикладені обставини мають значення для визначення судом процесуального статусу прокурора.

Про те, що прокурор не зазначив у своєму позові доводи, в чому саме полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, зазначає і відповідач.

Так, відповідач зазначив, що спірне рішення приймалось не службовими особами, як зазначає прокурор, а депутатами сільської ради, обраними територіальною громадою.

Крім того, на думку відповідача, прокурором не доведено в чому саме полягала спрощена процедура голосування і якою нормою закону заборонено голосувати за спрощеною процедурою голосування або ускладненою.

Переходячи безпосередньо до законності прийнятого сільською радою рішення, колегія суддів бажає зазначити наступне.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виконуючи вимоги зазначеної статті, суд апеляційної інстанції звертається до законодавства, яке є основоположним при розгляді цієї категорії справ.

Так, відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Стаття 12 Земельного кодексу України встановлює, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст у тому числі, належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Приморською сільською радою надані докази, достовірність яких не заперечуються учасниками процесу, що земельна ділянка, площею 8,28га, на яку видавалися дозволи на розробку проекту землеустрою щодо її відведення, розташована в межах населеного пункту с. Курортне, Білгород-Дністровського району і відповідно до розпоряджень Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 15 серпня 2011 року та 23 грудня 2011 року - передана до земель комунальної власності.

Стаття 123 Земельного кодексу України встановлює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Частина 2 цієї статті встановлює, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 3 цієї статті орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Аналіз доказів, які містяться в матеріалах справи, свідчить про дотримання сільською радою вимог зазначеної статті.

Так, до кожної заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність був доданий перелік документів, встановлений ч.2 ст.123 Земельного кодексу України.

Прокурор звинувачує сільську раду в тому, що на порядку денному сесії були розглянуті заяви громадян про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, які були подані в день її проведення.

Прокурор вважає, що це є суттєве порушення, так як позбавило постійні комісії ради опрацювати зазначені питання.

Між тим, колегія суддів не вважає, що це порушення є суттєвим і за умов дотримання органом місцевого самоврядування інших засадничих умов земельного законодавства та законодавства про органи місцевого самоврядування, не порушує інтереси держави та територіальної громади.

Земельним законодавством встановлений тільки граничний строк розгляду клопотання про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд першої інстанції, погоджуючись із правовою позицією прокурора про порушення Приморською сільською радою при прийнятті спірного рішення вимог чинного законодавства України виходив з наступного.

Порушенням законодавства з боку сільської ради є те, що питання надання дозволів громадянам на розробку проекту землеустрою для подальшого відведення земельних ділянок у власність не було розглянуто на засіданні постійної Комісії з земельних відносин, а розгляд цих питань, який відбувся на спільному засіданні комісії, в той же день, що і позачергова сесія, свідчить про поверховість вивчення поданих громадянами заяв.

Спростовуючи дані доводи суду, апелянт, в особі Приморської сільської ради, надав до суду протоколи засідання постійної комісії Приморської сільської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин, про що зазначалося вище.

Також апелянт зазначив, що пункт 4.3.8 Регламенту Приморської сільської ради, затвердженого рішенням Приморської сільської ради від 25 травня 2006 року №07-VI дозволяє доводити проекти рішень, інші документи і матеріали з питань, що виносяться на розгляд сільської ради до відома депутатів у виняткових випадках у день проведення сесії.

Посилаючись на частини 1 та 15 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд зазначив, що в порушення вказаної статті, відсутній проект рішення спільного засідання постійних комісій сільради, який запропоновано до розгляду на позачерговій сесії відповідача шостого скликання 24 грудня 2013 року.

Відсутні дані про розгляд будь-якого проекту рішення, запропонованого на спільному засіданні постійних комісій Приморської сільради, і в самому рішенні №659 від 24 грудня 2013 року.

Разом із тим, відповідачем на засідання суду апеляційної інстанції був наданий протокол №27 засідання позачергової сесії Приморської сільської ради від 24 грудня 2013 року де розглядався проект рішення «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва громадянам України (список додається) в селі Курортне, вул. Чорноморська».

Надання зазначених документів до суду другої інстанції, відповідач пояснив тим, що у суді першої інстанції, сторони по суті справи пояснення не надавали і постанова суду була винесена за результатами розгляду справи в письмовому провадженні.

Суд першої інстанції у своєму рішенні стверджував про відсутність графічних матеріалів, на яких би зазначалось бажане місце розташування земельних ділянок, які подавалися разом із заявами громадян.

Разом з тим, до суду першої інстанції (т.1 а.с.81-148) надавалися копії заяв третіх осіб про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, де в якості додатка були зазначені графічні матеріали.

Додатково до суду апеляційної інстанції для перевірки наявності таких додатків до заяв, в яких вони не були зазначені, відповідачем були надані копії заяв 17 громадян з графічними матеріалами.

Суд апеляційної інстанції бажає звернути увагу на те, що він позбавлений можливості перевірити обставини викладені прокурором в позовній заяві, тому що за результатами проведення перевірки не був складений документ, яким зафіксовані виявлені порушення.

Аналіз рішення суду першої інстанції свідчить про те, що суд не надав правову оцінку доводу позивача про те, що рішення сільської ради прийнято без затвердження містобудівної документації на спірні земельні ділянки, у тому числі без затвердження містобудівного обґрунтування.

Розглядаючи обґрунтованість даного доводу, колегія суддів погоджується з запереченнями з цього приводу органу місцевого самоврядування про те, що пунктом 6-1 Розділу V Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до 01 січня 2015 року дія частини 3 ст.24, яка забороняє передачу земельних ділянок із земель комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани території.

Окремо, колегія суддів бажає зазначити, що раніше даним складом суду розглядався спір, щодо скасування рішення Приморської сільської ради, яке було прийнято на той же сесії і стосувалося встановлення меж села Курортне.

Розглядаючи зазначене рішення на відповідність правовим актам вищої юридичної сили, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що його необхідно визнати нечинним.

Головним доводом для прийняття такого судового рішення, крім процедурних порушень стало те, що погоджений спірним рішенням проект землеустрою не відповідав вимогам Закону України «Про землеустрій», що підтверджувалося висновком державної експертизи землевпорядної документації.

У даному же випадку, підставою для визнання ненормативного правового акту сільської ради незаконним, прокурор зазначає, тільки процедурні порушення, які передували його прийняттю.

У той же час у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Отже, враховуючи, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, подальше їх скасування, лише на підставах недотримання головою органу місцевого самоврядування, самим органом місцевого самоврядування, процедурних питань при їх прийнятті, колегія суддів вважає неприпустимим.

Про те, що спірне рішення, стосовно 66 осіб, яким був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виконано, свідчать копії рішень Приморської сільської ради про затвердження проектів землеустрою.

За ствердженням представника Приморської сільської ради деякі, із зазначених вище третіх осіб, отримали на спірні земельні ділянки державні акти про право власності на землю.

Втім, ст.140 Земельного кодексу України містить вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку.

Також, слід звернути увагу на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, змінювати їх у випадках, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних інтересів і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для вирішення справи, з наданням цим обставинам обґрунтованої оцінки на підставі норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних відносин, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя І.П. Косцова

суддя Л.В. Стас