Справа № 19401/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2010 р.справа № 2а-262/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Руденко М.А. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Вигулярній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кіровоградської області від 20 травня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-262/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення боргу з виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кіровоградської області від 20 травня 2009 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1, з чим позивачка не погоджуючись, подала апеляційну скаргу на судове рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга позивачки мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права, оскільки строку звернення до суду слід обчислювати з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Вказує, на протязі всього часу отримання нею допомоги, тобто з травня 2007 року по грудень 2007 року, вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою розяснити порядок та суми виплати їй допомоги і про можливість виплати їй несплачені суми допомоги в 2008 році, але відповіді УПСЗН були неоднозначними, з запевненням, що всі виплати буде проведено у відповідності до законодавства.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є дії територіального органу праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це встановлено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради у звязку з народженням нею 13.05.2007 року дитини, і у період 2007 р. їй відповідачем нараховувалася та виплачувалася щомісячно державна допомога на дитину у розмірах відповідно до п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі та вірно застосував до спірних правовідносин положення статей 99 та 100 КАСУ

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи і не заперечується позивачкою, що про порушення своїх прав вона дізналася відразу після прийняття Конституційним Судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р., у звязку з чим після призначення їй допомоги по догляду за дитиною неодноразово на протязі 2007 року зверталася до УПСЗН з вказаного приводу. Проте до суду за захистом своїх прав позивачка звернулася лише у лютому 2009 року

Відповідач у справі під час судового розгляду позову у даній справі наполягав на застосуванні негативних наслідків пропуску позивачкою строку звернення до суду, що судом першої інстанції і було прийнято до уваги відповідно до приписів статті 100 КАСУ, якою визначено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного строку за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки в частині стягнення на її користь недоплату допомоги за період 2007 року у звязку з пропуском процесуального строку звернення до адміністративного суду за захистом.

Тобто, судова колегія зазначає, що позивачкою пропущено річний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом і поважних причин пропуску такого строку не вбачає.

Приведені позивачкою в апеляційній скарзі доводи стосовно порушення судом норм процесуального права та поважності причини пропущення нею строку звернення до суду, колегія суддів вважає безпідставними та таким, що не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для скасування законного судового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Олександрійського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кіровоградської області від 20 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду України протягом двох місяців після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2010 року.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3