Справа № 809/1801/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2015 р. Справа № 809/1801/15

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 року Державна податкова інспекція у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч вимогам підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, більше ніж протягом року не подавав до Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області податкову звітність, що у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

07.05.2015 року відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України судом винесена ухвала про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, в якій містяться відомості про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення, копія якої, згідно частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, направлена відповідачу за адресою його проживання (індекс 78632, Івано-Франківська область, Косівський район, село Химчин), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Однак, 18.05.2015 року дані матеріали повернулись до суду без вручення у зв'язку із тим, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Оскільки поштове відправлення повернене, не вручене адресату з незалежних від суду причин, у відповідності до ч.11 ст. 35 КАС України, вважається, що останнє вручене належним чином. У встановлений ч.3 ст. 183-2 КАС України строк правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався.

Відповідно пункту 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, поданий Державною податковою інспекцією у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності підлягає розгляду в строк визначений пунктом 3 частиною 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 24.02.2011 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджуються копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.7-8) та 25.02.2011 року взята на облік як платник податків в органах державної податкової служби (а.с.9).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до пункту 49.2. статті 49 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Згідно пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Як встановлено судом, відповідач з 01.01.2012 року, всупереч вимогам підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16, пункту 49.2. статті 49 Податкового кодексу України, не подавав до Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області податкову звітність, що підтверджується довідкою позивача від 30.03.2015 року за № 552/09-08-17-00 (а.с.11).

Також судом встановлено, що станом на 30.03.2015 року у відповідача відсутній податковий борг зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 30.03.2015 року за № 580/9/25-010 (а.с.10).

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Згідно частини 1 статті 4 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно частини 3 статті 46 даного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до підпункту 20.1.37. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що неподання більше ніж протягом року, контролюючим органам податкових декларацій, документів фінансової звітності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, вчинене всупереч вимогам підпункту 16.1.3. пункту 16.1. статті 16, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України і у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови прийняті в порядку скороченого провадження виконуються негайно.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індекс 78632, Івано-Франківська область, Косівський район, село Химчин, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постанову звернути до негайного виконання.

Направити копію постанови державному реєстратору Реєстраційної служби Косівського районного управління юстиції в Івано-Франківській області (вулиця Незалежності, будинок 85, місто Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78600) для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про судове рішення та внесення запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Матуляк Я.П.