Справа № 34579/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2010 р. справа № 2а-23/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 15 вересня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-23/09 за позовом ОСОБА_1 до міського голови ОСОБА_2 та ВАТ ЕК «Дніпрообленерго»про зобовязання виконати певні дії, визнання рішень виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради протиправними, -

В с т а н о в и л а :

У серпні 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив зобов'язати голову м. Дніпродзержинська для виправлення раніше для помилки розглянути на одному із засідань питання «Про закриття сміттєпроводу»та призначити Держкомісію по перереєстрації площі санітарної зони, розташованої за ліфтом, в зону нежитлову, і віддати її в оренду квартиронаймачам. Крім того, просив визнати за ним право оренди частини приміщення площею 6 м2, розташованого за ліфтом, у звязку із давністю її оренди ним на протязі 25 років, а також визнати всі рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради та дії адміністрації ВАТ ЕК «Дніпрообленерго»відносно використання спірної заліфтової площі будинку такими, що підпадають під норми кримінального кодексу України, у звязку з чим вимагає повідомити органи прокуратури в Дніпропетровській області про необхідність притягнення винних до кримінальної відповідальності та зобов'язати адміністрацію ВАТ ЕК «Дніпрообленерго»востановити проект схеми обліку ел.енергії в багатоповерхових будинках комунальної власності або виконати інвестпрограму по модернізації схеми обліку ел. енергії від її крадіжки.

Постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 15 вересня 2009 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову суду, якою задовольнити його вимоги про зобовязання місткового голову призначити Держкомісію по факту закриття непрацюючого сміттєпроводу, складення акту і затвердження його на міськраді щодо демонтажу сміттєпроводу, а також доручити Фонду комунальної власності дорозпреділити житлову площу бажаючим мешканцям будинку та дозволити їм спорудити непередбачену проектом перегородку, і тим самим одержати нежитлову площу як кладочку для зберігання в ній речей. Крім того, просить повідомити органи прокуратури про дії адміністрації ДДКРЕМ ВАТ ЕК«Дніпрообленерго», в яких містяться ознаки злочину.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши апеляційну скаргу та обговоривши її доводи за матеріалами справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги позивача.

Розглядаючи дану справу за позовом ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що спір належить до адміністративної юрисдикції, у звязку з чим на підставі аналізу встановлених у справі обставин щодо прав позивача як користувача електроенергією та відсутності в будинку № 51 по б.Будівельників м.Дніпродзержинська сміттєпроводу, а також прийнятих міськрадою рішень стосовно передачі у безоплатне користування Дніпродзержинському комплексному району електричних мереж нежитлових приміщень і стосовно затвердження комплексного висновку на поетапну модернізацію системи обліку електричної енергії та реконструкцію житлових будинків міста суд першої інстанції, з урахуванням змісту рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. № 4-рп/2004 та Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду»і «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку»і Житлового кодексу України, прийшов до висновку про те, що рішеннями міськради та фактом перенесення лічильника з квартири позивача в окреме приміщення не порушує його прав та інтересів, як співвласника та мешканця багатоповерхового будинку

Незважаючи на правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності порушення прав позивача, колегія суддів не може погодитися з такими висновками у цій справі, оскільки суд розглянув позов ОСОБА_1 без урахування предмету спору та характеру спірних правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАСУ передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному звязку з частиною 1 тієї самої статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є спір про право користування нежитловим приміщенням комунальної форми власності, і при визначенні підсудності справи суд мав виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач. ОСОБА_1 подав позов з метою захистити своє право користування нежитловим приміщенням, яке на його думку порушене відповідачами внаслідок прийняття рішень, спрямованих на передачу цього приміщення у користування іншій особі.

При вирішення позову ОСОБА_1 та постановленні рішення, судом першої інстанції не було враховано, що спірні правовідносини у даній справі не засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні, здійсненні управлінських чи контрольних функцій відповідачем стосовно позивача, а виникли в зв'язку із прийняттям Дніпродзержинською міськрадою рішення про передачу у безоплатне користування Дніпродзержинському комплексному району електричних мереж нежитлових приміщень, балансоутримувачем яких є житлово-комунальне господарство і які не відносяться до житлового фонду. Зокрема, серед яких є приміщення площею 6 кв.м, що розташоване за сміттєпроводом другого поверху другого підїзду будинку № 51 по б.Будівельників м.Дніпродзержинська, яке було позивачем самовільно переобладнано під кладовку для зберігання речей і консервації, у звязку з чим позивач вважає, що має право користування як співвласник багатоповерхового будинку

Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»№ 280/97-ВР від 21.05.1997 р. територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, … житловий фонд, нежитлові приміщення, .. та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

Із наведеного випливає, що при здійсненні повноважень власника нежитлового приміщення, міська рада є не субєктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 КАС України, а є рівноправним суб'єктом права власності, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися майном. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "субєкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Прийняття Дніпродзержинською міськрадою рішення є етапом реалізації волі власника, який не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що спір у цій справі підвідомчий судам загальної юрисдикції і повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства, оскільки вирішуються питання права користування приміщенням багатоквартирного будинку, співвласниками якого є територіальна громада в особі міськради та мешканці будинку, які приватизували свої квартири.

Чинне законодавство не дає підстав для висновку, що спірні правовідносини не підпадають під загальне правило і що для вирішення такого спору законом установлено виняток іншій порядок

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198 та ст.203 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право її скасувати та закрити провадження у справі з підстав, встановлених ст.157 цього Кодексу

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, за наведених обставини апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню в частині заявлених вимог про скасування рішення суду першої інстанції, а постанова суду підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1 ст.198, ст.203, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 15 вересня 2009 року скасувати, провадження по справі закрити.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 08 січня 2010 року

Головуючий : Сафронова С.В.

Судді: Поплавський В.Ю.

ОСОБА_3