Справа № 2-а-2617/11
Суддя: Постигач Б. А.
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2617/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2011 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Постигача Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобовязання перерахувати пенсію як потерпілому від Чорнобильської катастрофи,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобовязання перерахувати йому пенсію як потерпілому від Чорнобильської катастрофи з 01.04.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він є постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії. Відповідно до ст. 51, 53 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи йому повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю та державна пенсія відповідно до ст. 55, 56, 57 вище зазначеного Закону.

Проте відповідачем було призначено пенсію у меншому розмірі. А також не було враховано всього стажу за перебування у зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Просить визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області неправомірними та зобовязати відповідача з 01.04.2011 року провести перерахунок державної пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, виходячи з розмірів мінімальної пенсії за віком з урахуванням вимог ст. 49, 51, 55, 56, 57, ч.3 ст.67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму.

Представник позивача ОСОБА_2 позов просив задоволити.

В доповнення до пояснень позивача зазначив, що пенсію ОСОБА_1 призначено як звичайному пенсіонеру, а не як ліквідатору аварії.

А саме йому пенсію вирахували не врахувавши всього стажу перебування у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , а тому її розмір є меншим ніж би мав бути, оскільки йому не зараховано майже 5 місяців роботи у зоні відчуження в 1987 році по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У зв'язку з цим управління Пенсійного фонду не правильно порахувало заробіток , який потрібно було брати для розрахунку пенсії, оскільки заробіток з території забруднення має великий коефіцієнт, тому розмір пенсії мав би бути набагато вищим, за той що призначений управлінням пенсійного фонду . Крім цього ОСОБА_1 не доплачено додаткову пенсію у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Перерахунок слід проводити з заробітку , який позивач мав під час ліквідації аварії на ЧАЕС, та з урахуванням стажу його роботи з лютого по серпень 1987 року і відповідно здійснити перерахунок додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Представник відповідача позову не визнала з підстав викладених в запереченні.

Крім того, пояснила , що управлінням Пенсійного фонду України в Золочівському районі , пенсію позивачу було призначено на підставі поданих документів про стаж, а розрахунок пенсії здійснювався за новою формулою, оскільки позивач не зазначав іншого порядку.

Тому для призначення пенсії ОСОБА_1 було взято для обрахунку пенсії період з 01.01.1987 року по 31.12.1991року та з 01.07.2000 по 15.04.2010 року.

Розрахунок було здійснено на підставі наявних документів відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши подані докази , суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Це підтвердждено його посвідченнм № 337840 .

Відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи його пенсійний вік зменшено на 8 років і він становив на 52 роки на 20 квітня 2011 року, тому позовні вимоги підлягають задоволення саме з цього часу, - тобто з часу виникнення права у позивача, а не як просить позивач з 01.04.2011 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона здійснювала прийом документів від позивача та призначала пенсію.

Про перебування ОСОБА_1 в зоні відчуження з лютого по червень 1987 року вони дізналися лише з довідки Центрального архівного відділу МВС України № 1104 від 22 листопада 2011 року після відкриття провадження у справі і першого судового засідання. Коли ОСОБА_1 подавав документи на призначення пенсії , то цієї довідки в управління пенсійногог фонду він не представив.

По цій причині вона не мала можливості для врахування такого стажу в пільговому обчисленні при призначення пенсії ОСОБА_1 з 20 квітня 2011 року.

Крім того ОСОБА_1 не вказував у заяві про призначення пенсії з якого заробітку йому слід нараховувати пенсію, тому йому було здійснено розрахунок пенсії за новою формулою з найвигіднішим коефіцієнтом.

Частиною 1 ст. 56 даного Закону встановлено що, час роботи, служби (в тому числі державної) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 січня 1988 року - у потрійному розмірі.

Проте ОСОБА_1 відповідачем зараховано до стажу роботи перебування у зоні відчуження у 1987 році на протязі одного місяця 29 днів у потрійному розмірі за час перебування з 01.07.1987 по 29.08.1987 року.

Крім того частиною 2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 57 Закону у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців.

Згідно частини 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, позивачу, якщо б він подав документи при зверненні до управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області та вказав про нарахування пенсії з заробітку отриманого у зоні відчуження у 1987 році, необхідно було б здійснювати нарахування пенсії відповідно до вимог ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але цього позивачем не було зроблено, тому в цій частині позову слід відмовити.

Частиною 2 ст. З Конституції України встановлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 22 Конституції України зазначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(тут та далі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 51 цього Закону, особам, віднесеним до категорії 2, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 цього ж Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд звертає увагу, що підпунктами 13, 15 пункту 28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6, вносилися зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які суттєво обмежували зазначені в цих статтях розміри державної та додаткової пенсії.

Однак, зміни внесені підпунктом 13, 15 пункту 28 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року N 107-УІ в ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Конституційний Суду України своїм Рішення від 22.05.2008 року N 10-рп/2008 визнав їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Проте Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" обмежено на 2011 рік положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На виконання вказаного закону прийнято постанову КМУ № 745 "Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету", яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Тобто на 2011 рік позивач має право на додаткову пенсію у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з дня виникнення у нього цього права , тобто з 20 квітня 2011 року до 23 липня 2011 року.

Згідно із положеннями частини 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, суд приходить до висновку, що при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідач діяв всупереч чинного спеціального законодавства України.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягаю підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 8 КАС України адміністративний суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина. її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначють зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 49, 51, 55, 56, 57, ч.3, 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 ч.1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", постановою КМУ № 745 від 06.07.2011р., ст. ст. 6 - 11, ч.3 ст.72 , 158-163, 167 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області щодо надорахування та недоплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 20.04.2011 року по 23.07.2011 року ОСОБА_1 в розмірах менших ніж установлено ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю з 20.04.2011 року по 23.07.2011 року відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( в редакції станом до 28.12.2007 року) в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 28 Закону України ««Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з врахуванням уже виплачених сум.

В решті частини позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Б. А. Постигач