Справа № 33255/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. справа № 2а-1035/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-1035/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про визнання дій протиправними, стягнення сум та зобовязати вчинити певні дії , -

В с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік та стягнути на його користь з відповідача недоплачену суму вказаної щорічної одноразової допомоги в сумі 2905,00 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2009 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на однобічність, неповноту зясування судом обставин, які мають значення для справи та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам у справі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення його вимог в повному обсязі, тобто, про визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування йому передбаченої статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік та стягнення на його користь з відповідача недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік в сумі 2905,00 грн.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по даній справі є протиправність дій територіального органу праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати позивачу щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009 р. у розмірах менших, ніж це визначено ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та відновлення права позивача на отримання цього виду допомоги у визначеному законом розмірі.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що порядок застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначається Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим до виконання, а позивачу у 2009 році відповідачем була виплачена щорічна одноразова допомога на оздоровлення в сумі, визначеній постановою КМУ від 12.07.2005 року № 562 , що складає 120 грн.

За наведених обставин, та посилаючись на те, що Кабінет Міністрів України застосовує норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України, а також враховуючи надане Кабінету Міністрів України статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до чинного законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами та не визнання наведеної норми неконституційною суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях відповідача порушень Закону та прав позивача.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися виходячи з нижченаведеного.

Судом першої інстанції були правильно встановлені та підтверджені матеріалами справи обставини стосовно статусу позивача, який є постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії та інвалідом другої групи по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на ЧАЕС

Разом з цим, суд першої інстанції при вирішенні даної справи помилково застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення та у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне проаналізувати обставини спору та навести положення чинного законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

Так, позивач, як особа зі статусом особи, постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії і як інвалід другої групи по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи на ЧАЕС - користується правом отримувати щорічну одноразову допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складає (на час виникнення спору та судового вирішення спору) пять мінімальних заробітних плат

За 2009 рік відповідачем була виплачена позивачу щорічна допомога на оздоровлення відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р. у твердій грошовій сумі, що складало по 120 грн.

Відповідно до ст.19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та іншими Законами України.

Згідно п. 2 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.09.2005 року № 936 розпорядниками бюджетних коштів вищого рівня за програмами визначаються Міністерство праці та соціальної політики АРК, головні управління праці та соціального захисту населення обласних, головне управління соціального захисту населення Київської міської, управління праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад, Фонд соціального захисту інвалідів.

Згідно п.п. 3.4 Постанови встановлено, що нарахування та виплати компенсацій, допомоги певних видів, передбачених Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад.

Наведені приписи свідчать про те, що обов'язок по виплаті спірних сум покладено саме на територіальні органи праці та соціального захисту населення і стягнення заборгованості з виплат допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинні здійснюватись з рахунків відповідних управлінь праці та соціального захисту населення.

На час виплати позивачу спірної суми за 2009 рік положення статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»діяли без будь-яких обмежень, оскільки після прийняття Конституційним Судом України рішення від 22 травня 2008 року № 10-р/2008 щодо визнання неконституційними положень п.п.11 п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»і тим самим відновлення дії статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», законодавцем до вказаної норми змін не вносилося, і до наступного часу за редакцією цієї статті передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам II групи сплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, а розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати..

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»№ 835-VI від 26.12.2008 р. також не вносилося змін до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослівно розуміючи зміст статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Кабінет Міністрів України мав право встановлювати розміри соціальних виплат на 2009 рік, а не право застосовувати розмірі, які встановлювалися раніше постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Оскільки Кабінет Міністрів України не використав у 2009 році надане йому право встановлювати розміри соціальних будь-яких рішень щодо визначення на цей рік сум щорічної допомоги особам, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, колегія суддів вважає за неможливе застосування до даних спірних правовідносин положень статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що у 2009 року стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»діяла в редакції, що була відновлена рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-р/2008 і відповідач повинен був керуватися нормою Закону та нараховувати і виплатити позивачу допомогу на оздоровлення виходячи із розміру пяти мінімальних заробітних плат, встановленої на час виплати Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованості вимог позивача про захист його прав на отримання допомоги на оздоровлення відповідно до статті 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у 2009 р., що є підставою для скасування судового рішення першої інстанції, з прийняттям нової постанови про задоволеня позову ОСОБА_1 в частині.

Разом з тим, колегія суддів вважає за неможливе задовольнити вимоги позивача про стягнення на його користь суми недоотриманої ним щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 2905,00 грн., оскільки до компетенції адміністративного суду не входить прийняття рішення, що стане матеріально-правовим фактом, який замість рішення субєкту владних повноважень породить правовідносини за участю позивача.

Адміністративний суд не наділений правом на донарахування суми недоотриманої позивачем щорічної допомоги на оздоровлення замість субєкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції відповідача.

Вирішуючи спір щодо стягнення на користь позивача передбачених законом сум щорічної допомоги на оздоровлення, суд повинен враховувати вимоги ст.159 КАС, брати до уваги права та обов'язки відповідача у сфері публічних відносин, обєм його повноважень.

Оскільки відповідачем на час розгляду справи в суді не було донараховано позивачу суму недоотриманої ним за 2009 р. щорічної допомоги на оздоровлення, і відповідно не були перераховані бюджетні кошти на рахунки відповідача для виплати їх позивачу, колегія суддів з огляду на положення статей 11, 21, 105, 162 КАС вважає за можливе лише визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його провести нарахування і виплату належних сум відповідно до закону.

Наведене узгоджується з положеннями ст.ст.2,11,162 КАС України, згідно яких обраний судом спосіб захисту, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у позові. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосовувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких вона просить, але в межах визначених КАС України повноважень.

Враховуючи вищенаведене та змістове наповнення адміністративного позову по цій справі, колегія суддів визнає за необхідне покласти на відповідача обовязок прийняти рішення з урахуванням змісту права позивача, яке було підтверджено судом. А саме, зобовязати відповідача до вчинення певних дій, тобто донарахування та виплати позивачу недоотриманої ним суми щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до положень ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 2009 р. встановленої на день виплати вказаної допомоги.

За таких обставин апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 вересня 2009 року скасувати.

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради - частково.

Визнати протиправними дії до управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2009 рік у розмірі меншому ніж це визначено статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману ним за 2009 рік суму щорічної одноразової допомоги на оздоровлення, розраховану відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її тексту у повному обсязі

У повному обсязі постанова суду виготовлена 07 липня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3