Справа № 425/1319/15-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Провадження №2-а/425/32/15

Справа №425/1319/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

розглянувши у залі суду Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана міліції Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ізюм ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

встановив:

25 травня 2015 року суддею Рубіжанського міського суду Луганської області було відкрито провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до капітана міліції Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ізюм ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови ПС2 № 213967 у справі про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху України керування автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень. Свої вимоги позивач мотивує тим, що правопорушення не вчиняв, Правил дорожнього руху України не порушував, про що він заявив інспектору та зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. Також, в позові зазначає, що відповідач порушив його права, не надав можливості скористатися правовою допомогою тому позивач вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляду справи за його відсутності (а.с. 36).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2015 року інспектором ДПС ВДАІ міста Ізюм ГУМВС в Харківській області капітаном міліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС2 № 213967 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 гривень. У постанові вказано, що ОСОБА_1 04.04.2015 року на 629 км автодороги «Київ-Харків-Довжанський» керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, номерний знак ВВ 8414ВС без увімкненого ближнього світла фар за межами населеного пункту.

Відповідно п.п. «г» п. 9. 1 (г) Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Відповідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Відповідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Позивач у справі був не згодний з тим, що ним було порушено Правила дорожнього руху України, про що він зазначив в протоколі від 04.04.2015 року.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідачем достеменно не встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи був винен позивач у вчиненному правопорушенні, враховуючи, що будь-яких доказів вини в постанові по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не наведено.

Відповідач при винесені постанови не звернув уваги на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові серії ПС2 № 213967 відповідач не навів будь-якої оцінки поясненням та запереченням позивача.

Разом з тим, відповідач не звернув уваги на заперечення позивача на місці події, при цьому відповідач, як субєкт владних повноважень, обєктивно мав можливість зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення, зокрема, пояснення позивача, покази свідків, відеозапис тощо, та спростувати заперечення позивача, тобто не тільки зафіксувати його шляхом складання протоколу, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що при складенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги ст. 280 КУпАП.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статями 283, 284 КУпАП. У постанові потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, через те будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача тлумачаться на його користь, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова й протокол не дають підстав для висновку про скоєння позивачем, правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів на спростування тверджень позивача, оскаржувана постанова прийнята відповідачем без посилання на будь-які докази, без надання оцінки запереченням позивача та без зясування всіх обставин справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у вчиненні правопорушення і чи підлягає адміністративній відповідальності, не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення позивачем, прийняте відповідачем рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, наявні у справі докази підтверджують неправомірність дій відповідача, що дає підстави для скасування постанови серії ПС2 № 213967 від 04.04.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

Разом з тим, позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягають, оскільки це питання не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 86, 128, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капітана міліції Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ізюм ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову капітана міліції Відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Ізюм ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_2 серії ПС2 № 213967 від 04.04.2015 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень.

В решті позовних вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова