Справа № 2-а-2338/11
Суддя: Постигач Б. А.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2338/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2012 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Постигача Б.А.

розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Золочівського районного суду Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської обалсті про визнання протиправними дій щодо не нарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни, зобов"язання провести нарахуванні і виплату підвищення до пенсії як дитині війни,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є дитиною війни і згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист діией війни" йому повинна виплачуватися місячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вказує, що він перебуває на обліку у відповідача як дитина війни, однак йому виплачується соціальна допомога як дитині війни у розмірі іншому, ніж встановлено нормою закону. В зв"язку із викладеними обставинами позивач просив визнати незаконними дії відповідача щодо нарахування йому пенсії як дитині війни, у розмірі меншому, ніж передбаченому ст.6 Закоун України "Про соціальний захист дітей війни"; зобов"язати відповідача здійснити перерахунок пенсій, як дитині війни у відповідності до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 15 січня 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

Ухвалою від 20 лютого 2012 року в справі відкрито скорочене провадження за вимогами позову в межах строку позовної давності.

Позивач 20.03.2012 року подав заяву в якій уточнив позовні вимоги і просив визнати незаконними дії відпвоідача щодо нарахування йому пенсії як дитині війни, у розмірі меншому, ніж передбаченому ст.6 Закоун України "Про соціальний захист дітей війни"; зобов"язати відповідача здійснити перерахунок пенсії як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закоун України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважажає позов таким, що підлягає до задовлення, виходячи із наступного.

Судом встанволено, що позивач являється пенсіонером, відповідно до ст.1 Закоун України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни і перебуває як дитина війни на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Золочівського району Львівської обалсті, що підтверджується копією його паспорта, копією його пенсійного посвідчення, довідкою управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської обалсті № 3334/03-20 від 06.03.2012 року.

Відповідно до рішення Конституційного Судуд України від 2 травня 008 року № 10-рп/2008 стаття 6 Закоун України "Про соціальний захист дітей війни", продовжує діяти у свіїй первинній редакції з 01 січня 2006 року, відповідно до якої - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставними твердження відповідача у писомовому заперечення на позов про те, що для відновлення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" верховна Рада України повинна була прийняти якісь рішення про відновлення.

Отже, позивач як дитина війни мав право на отриамння підвищення до пенсії починаючи з 22 травня 2008 року і по час вимоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до відновленої дії редакції ст.6 закону України "Про соціальтний захист дітей війни".

У заявленому до суду адміністративному позові з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, який є предметом даного судовго розгляду,позивач просить визнати протиправними дії відповідача управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області щодо не нарахування і невиплати їй як дитині війни підвищення до пенсії за період 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року включно, а також зобовязати відповідача провести нарахування та виплату їй підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року включно.

При відкритті провадження по даній адміністративній справі вирішено питання щодо строку звернення до адміністративного суду.

Крім цього, суд вважає безпідставними покликання відповідачау запереченні на те, що із травня 2008 року і у наступні періоди дітям війни підвищення до пенсії повинні проводитись у розмірах, що встановлені п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. При цьому суд враховує, що відновлені дією із 22 травня 2008 року норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимають вищу юридичну силу ніж норми вищевказаної постанови КМ України, і відповідно до ч.4 ст.9 КАС України підлягають до застосування.

Відповідно до 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом"якшують, або скасовують відповідальність особи. Тому судом не приймаються доуваги посилання відповідача на Закон України "Про внесення змін до Закоун України "Про Державний бюджет УЦкраїни на 2011 рік", з тих підстав, що його дія не поширюється на спірні правовідносини - з 01 лютого 201 року по 18 червня 201 року, а дія закону починається з 23.07.2011 року.

Суд виходить з того, що у своїх рішеннях від 26.12.201ё1 року за № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року за № 3-рп/2012 Конституційний Суд України не визнав будь - яких норм не конституційними, а тому законодавства не змінював.

Судом встанволено, що протягом розглядуваного періоду позивачу до пенсії як дитині війни щомісячно нараховувались і виплачувалист в розмірі 49,80 грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області № 3334/03-20 від 06.03.2012 року.

Тобто, такі нарахування і виплати здійснювались не на підставі відновленої редакції ст.6 Закоун України "Про соціальний захист дітеій війни", і у меншому розмірі щомісячного підвищення до пенсії ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Оскільки за розглядуваний період позивачу підвищення до пенсії як дитині війни у передьаченому зщаконом розмірі не були нараховані, а обов"Язок такого нарахування із визначенням конкретного розміру та обов"язок виплати нарахованої суми лежить на відпвоідачеві, тому відпвоідачі слід зобов"язати здійснити такі нарахуванння і виплати відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", без зазначення судом їх конретного розміру.

При цьому суд враховує, що такі нарахування і виплати повинні бути проведені з врахуванням положень ст. 28 закоун України "Про загальнообов"Язкове державне пенсійне страхування" для визначення мінімальної пенсії за віком при розрахунку розмірів підвищень до пенсії як дітям війни.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 КАС України, кожній особі гарантується право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Звернення до адміністративного суду безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Судом встановлено, що протягом розглядуваного періоду із травня по жовтень 2010 року включно позивачці підвищення до пенсії як дитині війни щомісячно нараховувались і виплачувались в розмірі 49,80 грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області № 1382/03-20 від 09.03.2011 року.

Тобто, такі нарахування і виплати здійснювались не на підставі відновленої дії редакції ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, і у меншому розмірі щомісячного підвищення до пенсії ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Оскільки за розглядуваний період позивачці підвищення до пенсії як дитині війни у передбаченому законом розмірі не були нараховані, а обовязок такого нарахування із визначенням конкретного розміру та обовязок виплати нарахованої суми лежить на відповідачеві, тому відповідача слід зобовязати здійснити такі нарахування і виплати відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, без зазначення судом їх конкретного розміру.

При цьому суд враховує, що такі нарахування і виплати повинні бути проведені з врахуванням положень ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннядля визначення мінімальної пенсії за віком при розрахунку розмірів підвищень до пенсії дітям війни.

Статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняхоча і передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений аб.1 ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак, чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за цими правилами ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційних прав і гарантій на підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст.9 ч.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищенаведене, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Тому, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що через відсутність законодавчого визначення мінімальної пенсії за віком як розрахункової величини для підвищень до пенсії дітям війни, такі підвищення не можуть бути нараховані та виплачені.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 105, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, ст.ст. 1, 3, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Законом України Про державний бюджет України на 2010 рік ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області щодо не нарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період із 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року включно у розмірі у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період із 01 лютого 2011 року по 18 червня 2011 року, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннята з врахуванням виплачених їй сум за цей період.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя

ОСОБА_2