Справа № 19026/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2010 р.справа № 2а-10545/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2010 року

у адміністративній справі 2а-10545/08 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону, та Житлової комісії Дніпропетровського гарнізону про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2008 року позивач звернувся з позовом до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Дніпропетровського гарнізону та Житлової комісії Дніпропетровського гарнізону, в якому просив зобов'язати Міністерство Оборони України надати, а Житлову комісію Дніпропетровського гарнізону та Квартирно-експлуатаційну частину Дніпропетровського гарнізону розподілити його та його сім'ї у безстрокове користування житло поза існуючими чергами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2010 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційної частини Дніпропетровського гарнізону та Житлової комісії Дніпропетровського гарнізону, у зв'язку з тим, що виниклий між сторонами у цій справі спір не є спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби, тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2010 року, а справу направити на подальший розгляд до того ж суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, які призвели до неправильного вирішення виниклого спору.

Сторони, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання до суду від сторін не надходило, що з огляду на положення ч.4 ст.196 КАСУ та ч.1 ст.41 КАСУ, є підставою для розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При перегляді в апеляційному порядку оскаржуваної позивачем ухвали, колегією суддів встановлено, що закриваючи провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.157, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір відноситься до житлових відносин, а справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, суди розглядають в порядку цивільного судочинства, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та для скасування суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 статті 157 КАС України вбачається, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Стаття 17 КАС України визначає компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Так, з даної норми вбачається, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суб'єктів владних повноважень, в якому заявляє вимоги про зобовязання субєктів владних повноважень вчинити певні дії по розподілу його та його сімї у безстрокове користування житло поза існуючими чергами.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У частині 2 статті 2 КАСУ визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 6 КАСУ визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, наведені норми КАСУ та аналіз положень ст.17 КАСУ, свідчать про те, що в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися позови осіб, права, інтереси або свободи яких були порушені субєктом владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1, позивач не ставить однією зі своїх вимог вирішення публічно-правового спору, тобто не заявляє про те, що його права були порушені рішенням, діями або бездіяльністю відповідачів. Позов ОСОБА_1 ґрунтується на тому, що на протязі 3-х років після його звільнення з військової служби, він не отримав житлової площа, хоча перебуває на квартирному обліку з 1997 року, а в місті Дніпропетровську з 2001 року. Свої права на отримання житла, позивач вважає порушеними, оскільки у відповідь на його листи, відповідачі повідомили про те, що: житло він може отримати лише на загальних підставах, а в черзі перебуває близько 300 осіб; з початку 2005 року Дніпропетровський гарнізон не отримав жодної квартири; а з Кабінету Міністрів України до Міністерства Оборони України не надходило грошових коштів на вказані цілі, хоча йому відомо, що на протязі цих років Міністерство Оборони України забезпечувало житлом військовослужбовців та колишніх військовослужбовців в багатьох інших містах України.

Колегією суддів встановлено, що позивач дійсно перебуває на квартирному обліку і це відповідачами не заперечується, а на заперечення позову ОСОБА_2 вказується про наявність черговості та законодавчо визначеного порядку надання у користування житлової площі.

Отже, за своєю сутністю позов ОСОБА_2 є вимогою забезпечення його житлом поза існуючими чергами, що свідчить про існування спору про право, який має приватноправовий характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності до вимог норм процесуального права, суд першої інстанції правильно прийняв рішення про закриття провадження у цій справі відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАСУ, і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування ухвали суду.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, колегія суддів вважає, що тим самим права позивача на звернення до суду не порушаються, оскільки він не позбавлений права та можливості звернутися до повноважного суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в строки та порядку, визначеному ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко