Справа № 810/2042/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2015 року 810/2042/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській області, Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області про поновлення на публічній службі,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління МВС України в Київській області про поновлення на службі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу починаючи з 18.04.2015 та моральної шкоди у сумі 30000,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.05.2015 до участі у справі у якості співвідповідача залучено Білоцерківський МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що був звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням штату Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області. Позивач вважає своє звільнення протиправним, оскільки йому не було запропоновано жодної іншої посади, яка б відповідала його кваліфікаційному рівню, а особа, якій надано перевагу перед позивачем у залишенні на службі, має менший стаж роботи в органах внутрішніх справ та нижчий кваліфікаційний рівень з огляду на її освіту. Стосовно розміру моральної шкоди позивач пояснив, що визначив її відповідно до витрат на медичне обстеження та лікування упродовж року, адже через нервовий стрес, спричинений звільненням, він захворів і був змушений лікуватися. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов.

Відповідач - Головне управління МВС України в Київській області позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що позов є безпідставним, адже позивач був звільнений з органів внутрішніх з справ у зв'язку із скороченням штату, звільнення відбулось на законних підставах, з дотриманням визначеної законом процедури. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідач - Білоцерківський МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області (далі - Білоцерківський МВ) позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що у зв'язку з реорганізацією органів внутрішніх справ відповідним наказом МВС України затверджено Перелік змін у штатах ГУМВС України в Київській області, якими передбачено скорочення у Секторі державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ посади старшого оперуповноваженого та оперуповноваженого. Позивач був письмово попереджений про можливе наступне вивільнення із займаної посади. На засіданні кадрової комісії Білоцерківського МВ позивачу було запропоновано на вибір три рівнозначні посади, обійняти які позивач відмовився, що стало підставою для подальшого звільнення позивача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

23 квітня 2007 року наказом Головного управління МВС України у Київській області ОСОБА_1 був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України. У період з 01.10.2007 по 25.12.2013 позивач проходив службу на посаді дільничного інспектора міліції Білоцерківського МВ, а з 25.12.2013 по 17.04.2015 - обіймав посаду оперуповноваженого сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю (далі - СДСБЕЗ) Білоцерківського МВ.

Відповідно до наказів МВС України від 17.05.2012 № 442 «Про реорганізацію деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України» та Головного управління МВС України в Київській області від 30.05.2012 № 376 «Про реорганізацію органів внутрішніх справ області» наказом ГУМВС України в Київській області від 25.07.2012 № 641 о/с "Про затвердження штатної розстановки особового складу Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області", затверджено штатну розстановку Білоцерківського МВ та призначено на посади відповідно до штатної розстановки особовий склад Білоцерківського МВ.

Штатною розстановкою Білоцерківського МВ у секторі Державної служби боротьби з економічною злочинністю було передбачено 5 посад (з них начальник сектору, 2 старших оперуповноважених та 2 оперуповноважених).

Як вже зазначалось судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого цього сектору.

Наказом ГУМВС України в Київській області від 17.02.2015 № 341 "Про організаційно-штатні зміни" оголошено наказ МВС України від 13.02.2015 № 148 та затверджено Перелік змін у штатах ГУМВС України в Київській області, у тому числі й щодо скорочення у Секторі державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ посад старшого оперуповноваженого та оперуповноваженого.

18 лютого 2015 позивача було попереджено про можливе наступне вивільнення із займаної посади з 17.04.2015 згідно з п. 1 ст. 40 та ст. 49-2 КЗпПУ, п. 63 «з» п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України.

Відповідно до протоколу від 21.02.2015 № 1 засідання кадрової комісії Білоцерківського МВ позивачу було запропоновано на вибір три рівнозначні посади: дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Білоцерківського МВ; оперуповноваженого відділення карного розшуку Білоцерківського МВ; оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах дітей (за рахунок декретної посади) Білоцерківського МВ.

Однак, ОСОБА_1 відмовився обійняти жодну із запропонованих посад, у зв'язку з чим кадрова комісія вирішила звернутися до керівництва ГУМВС України в Київській області про вирішення питання щодо подальшого проходження служби в ОВС України ОСОБА_1 на кадровій комісії ГУМВС України в Київській області.

21.02.2015 начальником сектора кадрового забезпечення Білоцерківського МВ та іншими посадовими особами складено акт про те, що ОСОБА_1 оголошено, що у зв'язку із зміною в організаційній структурі МВС України та відповідних структурних підрозділах ГУМВС України в Київській області (наказ МВС України від 13.02.2015 № 148 «Про скорочення штатної чисельності органів та підрозділів МВС», наказ ГУМВС України в Київській області від 17.02.2015 № 341») його посаду скорочено та запропоновано обійняти на вибір інші рівнозначні посади. Однак, ОСОБА_1 від запропонованих посад відмовився, а також відмовився підписати вказаний акт.

Наказом ГУМВС України в Київській області від 17.04.2015 № 205 о/с ОСОБА_1 звільнено з 18.04.2015 у запас за п. 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

20 квітня 2015 року позивач отримав трудову книжку та військовий квиток, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка.

Не погоджуючись із звільненням з з органів внутрішніх справ, позивач звернувся до суду.

З приводу тверджень позивача про те, особа, якій надано перевагу перед позивачем у залишенні на службі, має менший стаж роботи в органах внутрішніх справ та нижчий кваліфікаційний рівень з огляду на її освіту, суд встановив наступне.

У судовому засіданні позивач пояснив, що особою, якій надано перевагу перед позивачем у залишенні на службі є ОСОБА_3.

Відповідачі заперечували проти тверджень позивача пояснили і доказали суду, що наказом Головного управління МВС України у Київській області від 17.03.2015 № 561 "Про організаційно-штатні зміни" Сектор державної служби боротьби з економічною злочинністю було ліквідовано в цілому. Таким чином, жодна особа не була залишена на посаді в цьому підрозділі Білоцерківського МВ. За поясненнями відповідачів гр. ОСОБА_3 погодився на одну із запропонованих йому посад і продовжує службу в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого карного розшуку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду суд встановив, що скорочення штату сектора державної служби боротьби з економічною злочинністю Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області відбулося у зв'язку з його реорганізацією, відповідачі попередили позивача про можливе наступне вивільнення та запропонували можливість проходження подальшої служби в органах внутрішніх справ на інших рівнозначних посадах, однак позивач від запропонованих посад відмовився, таким чином, подальше використання позивача на службі виявилось неможливим.

Жодних доказів на підтвердження порушень визначеного законом порядку звільнення з органів внутрішніх справ з боку відповідачів позивач суду не надав.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позов є безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 05 червня 2015 р.