Справа № 37964/09
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2010 р. справа № 2а-1449/09-2-114

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2009 року у справі № 2а-1449/2009 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області (далі по тексту відповідач), в якому просила відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів з січня 2006 року по грудень 2008р., визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за 2006, 2007, 2008р.р., а також зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до основної пенсії з 01.01.2009р. згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2009 року у справі № 2а-1449/2009 (суддя Полянчук Б.І.) позов задоволено частково. У задоволенні вимог про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу доплату до пенсії відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.. Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачу відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2009р. по 27.02.2009р.. Зобовязано відповідача при здійсненні призначення, перерахунку та виплатити позивачу щомісячного підвищення до пенсії відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»керуватися розміром мінімального розміру пенсії за віком, встановленого на час виплати у періоди травня грудня 2008р. та січня березня 2009р.. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Колегія суддів переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній адміністративній справі є право позивача на отримання передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та захист цього права від порушень з боку органів пенсійного фонду, які полягають у бездіяльності субєкта владних повноважень, уповноваженого державою на надання визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни»пільг.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006р., набув статусу «дитина війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з норм ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», ст.ст. 21, 22, 87 Бюджетного кодексу України, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії, яка передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладалась в такій редакції: «Дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 у справі №10рп/2008, визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стосовно внесення змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік»дія стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не зупинялась та зміни до неї не вносилися.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене, є протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення позивачу виплат надбавки до мінімальної пенсії за віком в розмірі 30 відсотків, за періоди, встановлені судом першої інстанції, тобто з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 27.02.2009р..

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних коштів та механізму виплати колегією суддів до уваги не приймається, оскільки відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобовязав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.01.2009р. по 27.02.2009р..

Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Однак, наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус «дитини війни», передбачений ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про соціальний захист дітей війни»реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, які, як встановлено, не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З вищезазначених підстав, колегія суддів також не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність у нього коштів, оскільки він не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення подальшого виконання своїх зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області 15 жовтня 2009 року у справі № 2а-1449/2009 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами цивільного судочинства до Верховного Cуду України.

Головуючий суддя: Н.П.Баранник

Судді: М.В.Мірошниченко

ОСОБА_2