Справа № 9323/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2010 р.справа № 2а-8358/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.
суддів: Сафронової С.В. Руденко М.А.
при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання здійснити певні дії, -

в с т а н о в и л а:
В серпні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у вигляді невиплати йому грошової компенсації за продовольче забезпечення; стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки за не отримане ним продовольче забезпечення у розмірі 33273,9 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представники позивача просили постанову окружного суду скасувати, як незаконну та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з вересня 2005 року по серпень 2008 року проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку, розташованого у м. Дніпропетровську, у військовому званні «полковник». Позивач знаходиться на грошовому та продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Наказом Міністра оборони України від 03.07.2008 року за № 483 Шишацький був звільнений з військової служби на підставі п.63 п.п. «в`Положення «Про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України» затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001р. за №1053/2001 (за станом здоров`я та з правом носіння військової форми одягу).

05.02.2008р. позивач подав до НАСК «Оранта`документи щодо виплати йому страхової суми в зв`язку з настанням страхового випадку.

На підставі цього наказу, наказом начальника Дніпропетровського зонального відділу Військової служби правопорядку №16 від 12.08.2009 року, позивач був звільнений з військової служби згідно п.63 п.п. «в`Положення «Про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, тобто за станом здоров`я та з 12 серпня 2008 року виключений із списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Позивач вважає, що під час проходження військової служби та при звільнені з військової служби забезпечення продовольством або виплата грошової компенсації за не отримане продовольство у розмірі 33273,9 відповідачем безпідставно здійснені не були.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент вирішення адміністративної справи відсутні правові підстави для виплати компенсації за не отримане речове майно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, виплата грошової компенсації замість продовольчого забезпечення, за бажанням військовослужбовця, була передбачена ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", в редакції Закону від 20.12.1991р.

Між тим, Законом України від 17 лютого 2000 року №1459-ІІІ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" з 11 березня 2000 року дію ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було зупинено.

Ст..2 Закону України №1459-ІІІ не була предметом дослідження Конституційного Суду України і відповідно рішень щодо визнання її неконституційною Конституційний Суд України не ухвалював.

Редакцію ст..9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" було змінено на підставі Закону України №328-V від 03.11.2006р. і нова редакція статті 9 вказаного Закону не передбачала виплату грошової компенсації, за бажанням військовослужбовців, замість продовольчого забезпечення.

Законом України №328-V від 03.11.2006р. доповнено Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" статтею 9-1 на яку, як на обґрунтування заявлених вимог, посилався позивач.

Проте, ст. 9-1 Закону будь-якого відношення до спірних правовідносин не має, оскільки стягнення грошової компенсації стосується періоду часу, коли зазначеної норми права не існувало.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту виготовлення повного тексту.

Ухвала суду у повному обсязі складена 5 липня 2010 року.

Головуючий: Поплавський В.Ю.

Судді: Сафронова С.В.

Руденко М.А.