Справа № 9472/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2010 р.справа № 2а-273/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Вигулярної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2008 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до УМВС України в Кіровоградській області та просив:

- визнати неправомірним та скасувати наказ начальника УМВС України в Кіровоградській області №229 о/с від 22 квітня 2008 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із органів внутрішніх справ за скоєння вчинку;

- зобовязати УМВС України в Кіровоградській області поновити його на посаді державтоінспектора за рахунок посади старшого державтоінспектора автомобільно-технічної інспекції відділення ДАІ з обслуговування Бобринецького району при УМВС України в Кіровоградській області і виплатити йому грошове утримання за вимушений прогул.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував на службі в УМВС України Кіровоградської області з 29.07.1993 року по 22.04.2008 року.

Наказом УМВС України Кіровоградської області №229 о/с від 22.04.2008 року, позивач був звільнений з органів УМВС у запас Збройних Сил за п. 66 (за скоєння вчинку що дискредитує звання рядового та начальницького складу ОВС України).

Так, відповідно до вироку Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2002 року, позивач був визнаний винним у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 365 КК України та на підставі п.б Закону країни «Про амністію»був звільнений від основного та додаткового покарання.

Отже, відповідно до цього вироку, ОСОБА_2 було перевищено владу та службові повноваження при затриманні ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що скоєння злочину позивачем є вчинком, що дискредитує звання рядового та начальницького складу ОВС України і підтверджується вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2002р.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про міліцію», міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції, тому для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходи незалежно від свого підпорядкування.

Разом з тим, Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 за №114.

Відповідно до п.10 Розділу II зазначеного Положення, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма права та неухильно повинні виконувати обов'язки, відповідальність, що випливає з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Контроль за додержанням установленого порядку проходження служби особами, зазначеними в пункті 76 Розділу II Положення, здійснюється Міністерством внутрішніх справ та його органами.

Відповідно до п. 66 вказаного Положення, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

З аналізу зазначених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що звільнення ОСОБА_1 від основного та додаткового покарання на підставі ст. 1 п.б Закону України «Про амністію», не звільняє останнього від самого факту здійснення злочину, а лише звільняють його від відповідальності за скоєний злочин, а тому дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_2 за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового та навчальницького складу не можуть бути визнані протиправними.

Крім того, згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, а відповідач в даному випадку на цьому наполягав (зокрема, а.с.39).

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідач наполягав на застосуванні строку для звернення з адміністративним позовом до суду.

Проте, згідно матеріалам справи 22.04.2008 року позивачем була отримана трудова книжка. про що ним була написана розписка. До суду за захистом своїх порушених прав позивач звернувся 21.05.2008 року (а.с. 61), тобто у встановлений строк, а тому судом першої інстанції були зроблені обґрунтовані висновки з питання застосування строку звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст виготовлено 22 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_4