Справа № 2-а-552/2011
Суддя: Гладій Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-552/2011
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року м. Кам'янець-Подільський

Кам'янець - Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Гладій Л.М.,

при секретарі Слободян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Камянець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Камянець - Подільському про зобовязання вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Камянець - Подільському про зобовязання вчинення дій. У своїй позовній заяві позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому була призначена державна пенсія відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач отримує пенсію за ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України, тобто в меншому розмірі, ніж це передбачено Законом. Тому позивач просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Камянець Подільському провести перерахунок основної пенсії як інваліду 2 групи, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком із застосуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 22 червня 2010 року, а також виплачувати її в подальшому довічно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник управління Пенсійного фонду України у м. Камянець - Подільському в судове засідання не зявилася, однак подала суду письмові заперечення в якому заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду. Крім того, за ч . 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, яку позивач отримує згідно за ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 16.11.2007 року позивач отримує пенсію за ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір якої обчислений у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2001 року, № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року і складає 2 179 грн. 07 коп. та включає: 2021 грн. 07 коп. розмір пенсії, 144 грн. 60 коп. додаткова пенсія, 16 грн. 20 коп. доплата по бюджету 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров"я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення зазначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 р. "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до чинної на час спірних правовідносин ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст. 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу і виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, саме закони підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

При визначенні розміру пенсій. З врахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативно правовими актами, позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», № 654 від 16.07.2008 рок «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», оскільки вони істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

З огляду на викладене, позивач має право на призначення державної пенсії у розмірі, не нижчому від 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлене ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом «Про Державний бюджет України»і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік» статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у новій редакції не викладені та їх дію не зупинено.

Згідно ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет на 2010 рік»з 01.01.2010 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн., з 01.10.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 67 означеного Закону, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначитись виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що слід зобовязати відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна) та 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова) на місяць, визначеної відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 22.06.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Разом з тим, вимоги позивача не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобовязання нарахування та виплати в подальшому, оскільки ця вимога спрямована на майбутнє зобов'язання відповідача вчиняти дії, у здійсненні яких відповідачем відмовлено не було, крім того суд не може врахувати та встановити обставини як можуть будуть в майбутньому (зміна законодавства тощо).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 6-14, 71, 159-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України", суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Камянець - Подільському здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (основна) та 75% мінімальної пенсії за віком (додаткова) на місяць, визначеної відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 22.06.2010 року з врахуванням виплачених сум.

На постанову може бути подано сторонами апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Камянець Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а якщо особа не була присутня в судовому засіданні з моменту отримання копії постанови.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Л. М. Гладій