Справа № 2-а-1107/11
Суддя: Сіра Г. І.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1107/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" березня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді - Сірої Г.І.,

за участі секретаря - Щербак О.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевці Сумської області справу за позовом Кролевецького районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення 3699 грн. 79 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 27.03.2008 року зареєструвалася в Кролевецькому районному центрі зайнятості як шукаюча роботу, а 03.04.2008 року отримала статус безробітної. При цьому в заяві від 03.04.2008 року про надання статусу безробітної зазначила, що в даний час не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

Виплата допомоги по безробіттю їй була розпочата 03.04.2008 року відповідно до п.п.2, 4 ст.22 та п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно з наказом директора Кролевецького РЦЗ №НТ 081125 від 25.11.2008 року ОСОБА_2 була знята з обліку у звязку з працевлаштуванням за направленням центру зайнятості відповідно до абзацу 2 п.п.1 п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». За період перебування на обліку ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю в сумі 2229 грн. 99 коп.

07.04.2009 року ОСОБА_2 повторно зареєструвалася в Кролевецькому районному центрі зайнятості як шукаюча роботу, а 14.04.2009 року отримала статус безробітної. В заяві про надання статусу безробітної від 14.04.2009 року ОСОБА_2 зазначила, що в даний час не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

Виплата допомоги по безробіттю їй була призначена 14.04.2009 року відповідно до п.п.2, 4 ст.22 та п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно з наказом директора Кролевецького РЦЗ №НТ 091221 від 21.12.2009 року ОСОБА_2 була знята з обліку відповідно до абзацу 4 п.п.2 п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». За період перебування на обліку ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю в сумі 1469 грн. 80 коп.

При проведенні розслідування страхових випадків відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітних, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13.02.2009 року було встановлено факт неподання ОСОБА_2 відомостей про обставини, які впливають на умови надання особі статусу безробітної, виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, зокрема належність ОСОБА_2 до категорії зайнятих осіб (з 15.10.2004 року зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності) в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, що підтверджується довідкою Державного реєстратора №6645499 від 09.08.2010 року.

За період з 03.04.2008 року по 25.11.2008 року та з 14.04.2009 року по 21.12.2009 року ОСОБА_2 незаконно отримала допомогу в розмірі 3699 грн. 79 коп.

На адресу відповідачки був направлений лист №01-06/287 від 17.08.2010 року з пропозицією добровільно сплатити неправомірно отриману допомогу по безробіттю.

Станом на 08 лютого 2011 року відповідачка не повернула отриману допомогу в розмірі 3699 грн. 79 коп., а тому позивач просить в судовому порядку стягнути з ОСОБА_2 на користь Кролевецького районного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю на зазначену суму.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що вона не займалася підприємницькою діяльністю в період отримання допомоги по безробіттю, а лише формально була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності. Цей статус вона отримала, коли працювала в магазині, після чого Свідоцтво про право на зайняття підприємницькою діяльністю залишилося в неї. При перебуванні на обліку в РЦЗ, отриманні статусу безробітної їй, як і іншим, розяснювалося, що при отриманні будь-яких доходів вона має повідомити в РЦЗ, а також про те, що підприємці не мають права на державну допомогу по безробіттю. Але вона не надала значення тому, що в 2004 році отримала статус субєкта підприємницької діяльності, вона просто забула про Свідоцтво, згадала лише після отримання листа з РЦЗ про повернення коштів. Вона фактично не мала доходів від підприємницької діяльності, грошей для повернення отриманих коштів у неї немає.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни, які мешкають та території України, мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі безробіття з незалежних від них обставин.

Для реалізації державної політики зайнятості населення створена державна служба зайнятості, зокрема, Кролевецький районний центр зайнятості, діяльність якого фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (ст.ст.12, 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Згідно п. 2 ст.8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних послуг Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» безробітними вважаються громадяни, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Статтею 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать і особи, що забезпечують себе роботою самостійно, в томі числі приватні підприємці.

В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

За заявою ОСОБА_2 від 03.04.2008 року (а.с.14) Кролевецьким районним центром зайнятості був виданий наказ № НТ 080403 від 03.04.2008 року (а.с.13) про надання їй статусу безробітного. Цим же наказом ОСОБА_2 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.2, 4 ст.22 та п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При цьому в заяві від 03.04.2008 року про надання статусу безробітної ОСОБА_2 зазначила, що в даний час не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

25 листопада 2008 року наказом директора Кролевецького РЦЗ №НТ 081125 ОСОБА_2 була знята з обліку у звязку з працевлаштуванням за направленням центру зайнятості відповідно до абзацу 2 п.п.1 п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». За період перебування на обліку ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю в сумі 2229 грн. 99 коп. (а.с.15, 16).

За заявою від 14.04.2009 року (а.с.11) Кролевецьким районним центром зайнятості був виданий наказ № НТ 090414 від 14.04.2009 року (а.с.8) про надання ОСОБА_2 статусу безробітного. Цим же наказом ОСОБА_2 призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.2, 4 ст.22 та п.2 ст.23 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При цьому в заяві від 14.04.2009 року про надання статусу безробітної ОСОБА_2 знову зазначила, що вона не зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності.

Згідно з наказом директора Кролевецького РЦЗ №НТ 091221 від 21.12.2009 року ОСОБА_2 була знята з обліку у звязку з невідвідуванням безробітним ценру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин після закінчення встановленого строку відвідування відповідно до абзацу 4 п.п.2 п.20 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних». За період перебування на обліку ОСОБА_2 отримала допомогу по безробіттю в сумі 1469 грн. 80 коп. (а.с.9, 10).

Як убачається з Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення від 13 серпня 2010 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с.30) Кролевецьким районним центром зайнятості була проведена перевірка інформації про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей. Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець 15.10.2004 року, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.7), а державна реєстрація припинення підприємницької діяльності не проведена.

Таким чином суд приходить до висновку, що статус безробітної та матеріальне забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_2 отримала незаконно. Зазначені вище обставини свідчать, що ОСОБА_2 дійсно умисно не повідомила позивача про те, що вона є субєктом підприємницької діяльності. Її пояснення про те, що вона забула про наявність такого свідоцтва не можуть бути визнані судом такими, які б давали їй право на допомогу по безробіттю, звільняли від обовязку повернення коштів з підстав, на які посилається позивач.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Невідшкодування цих витрат порушує інтереси держави, яка є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообовязкового соціального страхування на випадок безробіття, а тому звернення позивача за захистом своїх прав та законних інтересів суд вважає обґрунтованим.

За таких обставин є достатньо підстав для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь Кролевецького районного центру зайнятості незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 3699 грн. 79 коп.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України «Про зайнятість населення», ст.ст.22, 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», керуючись ст.ст.6; 8; 17, 138, 143, 158-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

позов Кролевецького районного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь Кролевецького районного центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 3699 (три тисячі шістсот девяносто девять) грн. 79 коп. та судовий збір в доход держави в розмірі 37 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя:

ОСОБА_3