Справа № 4896/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р.справа № 2а-1880/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Руденко М.А. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2а-1880/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 стосовно визнання неправомірними дій відповідача, та у зобовязанні територіального УПСЗН призначити та виплачувати їй з 01.09.2009 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірах прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років на момент виплати, а також у стягненні на її користь заборгованості по виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.02.2009 року по 31.08.2009 року у розмірі 3416,00 грн.

На зазначену постанову суду першої інстанції апеляційну скаргу подано позивачкою у справі, яка посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення її вимог у повному обсязі

Сторони, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, позивачкою до суду надіслано заяву про розгляд справи за її відсутності, від відповідача заяв про відкладення судового засідання не надходило, що відповідно до положень ч.4 ст.196 КАСУ та ч.1 ст.41 КАСУ надає колегії суддів можливість розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у звязку з народженням нею 29.08.2008 року дитини та отримує з листопада 2008 року щомісячну допомогу по догляду за дитиною в сумі 130 гривень.

При прийнятті рішення, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та вимог статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівню різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупних доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень, - суд дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивачки, оскільки положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до редакції статті15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» і визначено про виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам - рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року не визнавалися неконституційними та чиними до наступного часу.

Правова оцінка, яку суд дав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного застосування є необґрунтованими.

Так, за Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 «Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років».

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, тому у 2008 році нарахування та виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна здійснюватися територіальними управліннями праці та соціального захисту населення на підставі статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»зі змінами та доповненнями внесеними законами про державний бюджет 2008 р з врахуванням рішення Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року

Відповідно до статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»від 26 грудня 2008 року № 835-VI допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин був чинним Порядок призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Відповідно до пункту 22 зазначеного Порядку допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130 гривень. Наведеней нормативний акт уряду не суперечать закону та узгоджуються з п.3 розділу VІІІ Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», який аналогічним чином встановлює виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та який є чинним до теперішнього часу

Отже, відповідач здійснивши у 2009 році виплату позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у порядку та розмірі, встановленому п.3 розділу VІІІ Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, які відповідають вимогам статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»-діяв правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений діючим законодавством України.

За таких обставин, вимоги позивачки про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволенню не підлягають.

За вищенаведених обставин, cудове рішення першої інстанції колегія суддів визнає законним і обґрунтованим, й не вбачає підстав для його скасування чи зміни за наведених в апеляційній скарзі обставин.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2009 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: М.А. Руденко

Суддя: С.А. Уханенко