Справа № 307/2963/13-а 2а/307/98/13
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 13279/13/876

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довгої О.І.,

судді Ліщинського А.М.,

судді Запотічного І.І.

розглянувши у порядку письмового засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2013р. по справі № 307/2963/13-а 2а/307/98/13 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

14.08.2013 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок і виплату пенсії.

В обгрунтування адміністративного позову позивач покликався на те, що 17 вересня 2010 року управлінням ПФУ у Тячівському районі йому призначена пенсія на підставі Закону України "Про державну службу". Перед виходом на пенсію він працював в органах Державної податкової служби України та мав стаж державної служби 39 років 2 місяці і 17 днів. Пенсія була призначена в розмірі 90% заробітної плати і розрахована відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Тячівському районі від 10.09.2010 року № 56. А 18 липня 2013 року ДПІ у Тячівському районі йому було надано довідку про заробітну плату та інші доходи за період з вересня 2008 по вересень 2010 року № 32 , згідно якої вбачається, що у жовтні 2008 року йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 4340.05 гривень, у вересні 2009 року йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 4429.26 гривень, у вересні 2010 року йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 3716.75 гривень та 5150 гривень, разом за вказаний період 17 636.43 гривень. Також просить поновити строк звернення до адміністративного суду як таких, що пропущений з поважних причин.

В ході розгляду адміністративної справи позивач подав уточнення до позовних вимог, просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії шляхом включення в розрахунок заробітної плати, з якої обраховується пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у загальній сумі 17636.43 гривань та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з дня призначення, включивши в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у загальній сумі 17 636 гривень 43 копійки та здійснити виплату недоплачених сум пенсії.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2013р. позов задоволено, визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, з дня її призначення - з 17 вересня 2010 року, включивши в розрахунок заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у загальній сумі 17 636 гривень 43 копійки та здійснити виплату недоплачених сум пенсії.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Івано-Франківської області.

Апелянт просить скасувати постанову суд першої інстанції та відмовити у позові повністю.

Відповідно п.1 ч.1 ст.197 КАС України у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін з наведених нижче підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 17 вересня 2010 року відповідачем управлінням Пенсійного фонду України у Тячівському районі позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія на підставі Закону України "Про державну службу". Перед виходом на пенсію позивач працював в органах Державної податкової служби України та мав стаж державної служби 39 років 2 місяці і 17 днів. Пенсія була призначена в розмірі 90% заробітної плати і розрахована відповідно до довідки ДПІ у Тячівському районі від 10.09.2010 року № 56.

ДПІ у Тячівському районі 18 липня 2013 року надано позивачу довідку про заробітну плату та інші доходи за період з вересня 2008 по вересень 2010 року за № 32, з якої встановлено, що у жовтні 2008 року йому була нарахована матеріальна допомога у розмірі 4340.05 гривень, у вересні 2009 року у розмірі 4429.26 гривень, у вересні 2010 року у розмірі 3716.75 гривень та 5150 гривень, разом за вказаний період 17 636.43 гривень, які не були включені до довідки ДПІ у Тячівському районі від 10.09.2010 року № 56, на підставі якої йому нараховувалася пенсія.

За вказаних причин 29 липня 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії з врахуванням грошових сум матеріальної допомоги, отриманої у період 2008-2010 років. До заяви ним було додано вказану довідку ДПІ у Тячівському районі від 18.07.2013 року № 32. Рішення відповідача від 05.08.2013 року за №15 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, з тієї причини, що на думку відповідача відповідно до ст. 33 "Про державну службу" суми матеріальної допомоги в розрахунок заробітку для призначення пенсії згідно цього Закону не включаються.

Відмова мотивована тим, що відповідно до ст. 33 «Про державну службу» суми матеріальної допомоги в розрахунок заробітку для призначення пенсії згідно цього Закону не включаються.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013р. в справі №21-125а13, в якій визначено, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховується в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновки суду стосовно неправомірності дій органу державної влади є обгрунтованими та відповідають обставинам справи.

Відповідно до абзацу першого ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав , свобод та інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні позивач подав позов до адміністративного суду 14.08.2013 року після отримання ним довідки ДПІ у Тячівському районі від 18.07.2013 року № 32, у якій містилися відомості про отримання ним упродовж 2008-2010 років матеріальної допомоги та після рішення відповідача від 05.08.2013 року за №15 , за яким відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, про що його було повідомлено листом від 05.08.2013 року за № 6025/03.

В той же час, пенсія ОСОБА_1 була призначена 17.09.2010 року в розмірі 90% заробітної плати і розрахована відповідно до довідки Державної податкової інспекції у Тячівському районі від 10.09.2010 року № 56.

Таким чином, на момент призначення і нарахування пенсії, позивач був переконаний у правильності визначення йому пенсійного забезпечення та не міг знати про порушення свого права.

З огляду на це, апеляційний суд вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суд із незалежних від його волі причин, а тому суд першої інстанції правомірно його поновив.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в цілому.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Тячівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.10.2013року у № 307/2963/13-а 2а/307/98/13 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.