Справа № 806/4032/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2015 р. Справа № 806/4032/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з вказаним позовом, в якому просило визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 24.06.2014 р. №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 24.06.2014 р..

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Відповідачем у справі подано до суду апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просили скасувати зазначену постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апелляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Так встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" перебуває на податковому обліку в Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

З 13 травня 2014 року по 19 травня 2014 року посадовою особою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" з питань фінансово-господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Вектор ХХІ" за лютий 2014 року.

Перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" порушено п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено від"ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 1197367,00 грн..

За результатами вказаної перевірки складено акт №3098/06-25-22-02/35905571 від 23.05.2014 року.

29 травня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" подані до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області заперечення на акт №3098/06-25-22-02/35905571 від 23.05.2014 року.

З метою перевірки обставин викладених в запереченнях, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області на підставі ст.20, ст.75, ст.78, ст.82 Податкового кодексу України, повторно, призначена з 05.06.2014 року терміном на 5 робочих днів, позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" з питань, що стали предметом оскарження.

Повторною перевіркою підтверджені допущені Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" порушення п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, як завищення підприємством від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту по рядку 19 Податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 1197367,00 грн..

За результатами даної перевірки контролюючим органом складено акт від 19.06.2014 року №3932/06-25-22-02/35905571 на підставі якого, 24 червня 2014 року Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про зменшення позивачу розміру від"ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2014 року в сумі 1197367,00 грн..

Не погодившись із порушеннями встановленими перевіркою, позивач, зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржив до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між ТОВ "Укрполіскорм" (Замовник) та ТОВ "Вектор ХХІ" (Генпідрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №12-07-27 від 27.07.2012 року про будівництво Комплексу житлової та громадської забудови по вул. Горького в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

На виконання умов договору генерального підряду на капітальне будівництво №12-07-27 від 27.07.2012 року ТОВ "Вектор ХХІ" надало позивачу податкові накладні №1 від 08.01.2014 року, №2 від 09.01.2014 року, №4 від 10.01.2014 року, №5 від 13.01.2014 року, №6 від 14.01.2014 року, №7 від 17.01.2014 року, №8 від 21.01.2014 року, №9 від 22.01.2014 року, №10 від 23.01.2014 року, №11 від 27.01.2014 року, №12 від 28.01.2014 року, №13 від 29.01.2014 року, №15 від 30.01.2014 року, №16 від 31.01.2014 року, №1 від 03.02.2014 року, №2 від 06.02.2014 року, №3 від 10.02.2014 року, №4 від 11.02.2014 року, №5 від 14.02.2014 року, №6 від 18.02.2014 року, №7 від 24.02.2014 року, №8 від 25.02.2014 року, №10 від 19.02.2014 року, №11 від 27.02.2014 року, №12 від 28.02.2014 року із зазначенням номенклатури товарів/послуг продавця "передоплата за монтажно-будівельні роботи", за якими ТОВ "Укрполіскорм" до податкового кредиту віднесено 1197366,67 грн. за лютий 2014 року, оскільки дані податкові накладні отримані останнім 28.02.2014 року.

Виконання договору генерального підряду на капітальне будівництво №12-07-27 від 27.07.2012 року ТОВ "Вектор ХХІ" підтверджено наявними в матеріалах справи копіями актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, довідками про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат/ форми КБ-3 та графіком виконання - будівельно-монтажних робіт, графіками будівництва та фінансування, договірною ціною на будівництво, реєстром отриманих та виданих податкових накладних.

Оплата позивачем за виконані будівельні роботи ТОВ "Вектор ХХІ" підтверджується банківськими виписками по особовим рахункам.

Надаючи оцінку зазначеному договору, як доказу підтвердження правомірності заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що договір укладено між правоздатними і дієздатними юридичними особами, за формою та змістом останній не суперечить закону а його сторони мають правовий статус платників ПДВ. Тому, зазначене є доказом наявності між позивачем та контрагентом позивача факту вчинення правочину в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи первинні (інші) документи, суд виходив з того, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом - Положення №88) спричиняють втрату юридичної сили і доказовості, останні, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак, судом враховані як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Відносно того, що на двох примірниках податкових накладних №1 від 08.01.2014 року, №2 від 09.01.2014 року, №4 від 10.01.2014 року, №5 від 13.01.2014 року, №6 від 14.01.2014 року, №8 від 21.01.2014 року, №9 від 22.01.2014 року, №11 від 27.01.2014 року, №12 від 28.01.2014 року, №13 від 29.01.2014 року, №15 від 30.01.2014 року, №1 від 03.02.2014 року, №2 від 06.02.2014 року, №3 від 10.02.2014 року, №4 від 11.02.2014 року, №5 від 14.02.2014 року, №6 від 18.02.2014 року, №7 від 24.02.2014 року, №8 від 25.02.2014 року, №10 від 19.02.2014 року, №11 від 27.02.2014 року, на загальну суму ПДВ 1171200,01 грн., підпис, що скріплює їх, належать різним особам, то суд виходив з того, що зміст зазначених документів у примірнику, який підписаний головним бухгалтером ТОВ "Вектор ХХІ" ОСОБА_5 та примірнику, який підписаний головним бухгалтером ТОВ "Вектор ХХІ" ОСОБА_6, окрім підпису нічим не відрізняється.

Дана обставина відповідачем не спростована.

Суд також виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження фіктивності зазначених документів, або на несумісність зазначених в документах робіт чи послуг з власною господарською діяльністю позивача. У ході перевірки відповідачем не встановлено проведення ним збиткових операцій, взаємопов'язаності позивача та вказаного контрагента, обізнаності щодо обставин господарювання один одного, вчинення ними узгоджених дій щодо отримання будь-якої вигоди (в тому числі і податкової).

Відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 02 липня 2013р. по справі № К/9991/55933/12, формальні недоліки первинних документів, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. В свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов'язань суб'єкта господарювання, а також наявністю інших юридичних фактів, що зумовлені власне результатами досягнення ділової мети у процесі здійснення законної підприємницької діяльності.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та його контрагентом зобов"язань за спірним правочином.

Відповідно до п.п.14.1.181. п.14.1. ст.4 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст.198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Приписами пункту 201.4. ст.201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України суд дійшов висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Фактичні обставини, об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та ТОВ "Вектор ХХІ" і правомірність нарахування податкового кредиту, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин, а це свідчить про хибність висновків податкового органу про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України.

Щодо різних підписів на примірниках податкових накладних у паперовому вигляді, що на думку податкового органу є порушенням Податкового кодексу України, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено Постановою КМ України від 29.12.2010 року № 1246.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України).

Форма податкової накладної та порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року №10, який діяв в березні 2014 року.

В п.5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому Постановою КМ України від 29.12.2010 року №1246, вказаного, що після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб платника податку у такому порядку: першим - електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника; другим - електронний цифровий підпис, що є аналогом відбитка печатки продавця.

Згідно з п.18 Порядку заповнення податкової накладної, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 10, всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою.

Нормативно-правовими актами, що діяли станом на момент заповнення ТОВ "Вектор ХХІ" податкових накладних, не було передбачено, що електронний підпис на податковій накладній в електронній формі та підпис на податковій накладній у паперовому вигляді повинен належати одній особі, а у разі складання податкової накладної в електронній формі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Встановлено, що примірники податкових накладних містять різні підписи бухгалтерів підприємства, у зв'язку з тим, що оригінали цих накладних підписувались головним бухгалтером контрагента, який працював на момент їх надання замовнику (позивачу) та які були надані контролюючому органу на перевірку. Копії ж податкових накладних, завірені підписом іншого головного бухгалтера контрагента, який працював на момент перевірки. Підписання копій здійснено з метою надання їх на перевірку контролюючому органу, яка відбувалась одночасно.

Обставини перебування оригіналів податкових накладних за підписом ОСОБА_5 на перевірці в контролюючого органу, в суді першої інстанції підтверджені представником відповідача ОСОБА_7.

Відповідними наказами, копії яких містяться в матеріалах справи, підтверджено зміну особи головного бухгалтера ТОВ "Вектор ХХІ" (т.1, а.с.40,41).

Беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи, що податкові накладні в електронній формі оформлені відповідно до вимог ст.201 Податкового кодексу України, чого відповідач не заперечив, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у позивача виникло право віднести до податкового кредиту суми ПДВ, відображені в зазначених податкових накладних.

Судом також вірно не взято до уваги посилання Відповідача, що позивачем до перевірки та суду надані два різні договори підряду №12-07-27 від 27.07.2012 року, з розбіжностями в пунктах 3.3 та 4.2, оскільки останнім суду не надано доказів визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно надано оцінку доводам сторін у справі та прийнято рішення з дотримаенням норм як матеріального так і процесуального права.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а прийнята постанова - зміні чи скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано ( рек. з пов. про вруч.)

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрполіскорм" вул. Жуйка,3,м.Житомир,10002

3- відповідачу Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,