Справа № 18426/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2010 р. справа № 2а-302/06
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.
суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.
при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.
за участі: представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 24 жовтня 2006 року
у адміністративній справі 2а-302/06 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, -
в с т а н о в и л а:
У березні 2006 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила: визнати протиправними дії відповідача щодо вилучення із складу заробітної плати при перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця 15 відсотків винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги та 33 відсотків премії. Задля відновлення порушених прав, позивачка просила зобовязати відповідача здійснити їй з 01.09.2003 року перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, матеріальної допомоги та премії за період з 01.11.2004 року по 31.12.2004 року у розмірі 62 відсотки посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 24 жовтня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська які виразилися у відмові ОСОБА_2 у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги та премії, та зобовязано відповідача здійснити з 01 листопада 2004 року перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії з урахуванням у складі заробітної плати повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та премії за період з 01.11.2003 року по 31.12.2005 року у розмірі 62 відсотки посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання. З УПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровска на користь позивачки стягнуто судовий збір в розмірі 3,40 грн.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на помилкове застосування судом норм матеріального права, просить скасувати постанову.
Позивачка в письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідача заперечувала проти її задоволення з підстав законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
В судовому засіданні представник позивачки підтримала заперечення позивачки проти задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги УПФУ і часткового скасування рішення суду першої інстанції виходячи з наступного
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 після звільнення з податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська, в червні 2004 року призначено пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», і з цього часу позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м.Дніпропетровска та отримує пенсію в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати державного службовця на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Також встановлено, що пенсія позивачки була обчислена відповідачем на підставі представленої довідки ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська та з урахуванням стажу роботи позивачки на державній службі
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу»обчислюється виходячи із сум їх заробітної плати, на які нараховувався збір на обовязкове пенсійне страхування.
При цьому, на переконання суду, підлягали врахуванню: повна сума винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, середньомісячна сума матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та премія за період з 01.11.2003 року по 31.12.2005 року у розмірі 62 відсотки посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.
Суд першої інстанції при вирішенні спору по цій справі правильно визначився з тим, що предмет спору по цій справі є правильність перерахунку пенсії державного службовця, проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України у звязку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям та на підставі виданої податковим органом довідки, а виниклі між сторонами по цій справі спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про державну службу».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що працюючи на державній службі, позивачка отримувала надбавку за вислугу років у розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання, встановлену Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області і з якої нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
Шкала щомісячної надбавки за вислугу років, яку застосував відповідач при розрахунку розміру пенсії на момент виходу на пенсію державного службовця, визначена Положенням про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 року № 1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади»(далі - постанова № 1049).
Вказана шкала чітко відповідає шкалі визначення розміру надбавки за вислугу років, передбачену частиною 5 статті 33 Закону України «Про державну службу», якою визначено, що надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплата за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки -10, понад 5 років -15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.
Пунктом 1 частини 2 Постанови КМУ № 1049 зазначено, що Положення не поширюється на службових осіб митних органів, працівників органів контрольно-ревізійної служби, податкової служби та інших органів, а також військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, для яких встановлено інші умови і порядок виплати надбавок за вислугу років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року № 1013 «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» затверджені розміри винагороди за вислугу років. До стажу робота цієї категорії державних службовців, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час робота в органах державної податкової служби, на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби», а також на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції і зараховані на відповідну посаду. Затвердженою шкалою передбачена виплата винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за спеціальне звання у таких розмірах: від 1 до 2 років - 5, від 2 до 5 років -10, від 5 до 10 років - 20, від 10 до 15 років - 25, від 15 до 20 років -30, від 20 до 25 років - 35, від 25 і більше років - 40.
Протоколом засідання постійно діючої комісії про встановлення стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років службовим особам та спеціалістам державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська станом на 01.03.2004 року ОСОБА_2 був встановлений стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років 26 років 1 місяць 29 днів та визначений розмір винагороди за вислугу років - 40% посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання (а.с.23-24)
Зазначене рішення постійно діючої комісії про встановлення стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років службовим особам та спеціалістам державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська було затверджено наказом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська від 24.02.2004 року № 24-0 «Про виплату винагороди за вислугу років»(а.с.22), на підставі якого винагорода за вислугу років у розмірі 40% виплачувалася позивачці щомісячно за фактично відпрацьований час та у межах встановленого фонду оплати праці.
Зазначене у попередньому абзаці рішення постійно діючої комісії та наказ ДПІ узгоджуються з приписами пункту 4 Постанови КМУ № 1013 від 12.09.1997 року «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років службовим особам Державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій, які мають спеціальні звання»відповідно якого стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.
Наведеною нормою постанови КМУ також визначено, що спірні питання з приводу встановлення стажу роботи для виплати винагороди за вислугу років розглядаються відповідними комісіями державних податкових адміністрацій вищого рівня та Державної податкової адміністрації України.
На момент виходу на пенсію ОСОБА_2 мала спеціальне звання, а встановлений їй стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років та розмір винагороди за вислугу років ніким не оспорювався та є чинним до наступного часу.
Таким чином, розмір винагороди за вислугу років при стажі роботи ОСОБА_2 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу справляння податків з фізичних осіб ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська становив 40 відсотків, що узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання»від 12.09.1997 р. № 1013.
Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»від 31.05.2000 р. № 865 посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.
Вищенаведені обставини щодо отримання позивачкою на момент звільнення 40-відсоткової надбавки за вислугу років на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та відсутність у відповідача законодавчо визначеного повноваження змінювати розмір винагороди за вислугу років, або встановлювати інший, ніж встановлений податковим органом, свідчить про те, що відповідач зобовязаний був при обчисленні та перерахунку пенсії позивачки приймати до уваги зазначену в Довідці вислугу років у розмірі 40 відсотків
З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про незаконність дій відповідача щодо самостійного визначення розміру надбавки за вислугу років, що свідчить про законність судового рішення в цій частині та відсутності підстав для його скасування за наведеними в апеляційній скарзі відповідача доводами.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій відповідача стосовно вилучення із складу заробітної плати при перерахунку раніше призначеної позивачці пенсії державного службовця матеріальної допомоги і премії, та стосовно зобовязання відповідача вчинити певні дії. Так, з'ясувавши суть правовідносин сторін та визначивши відповідно до цього правові норми, що їх регулюють, суд неправильно витлумачили ці норми, у зв'язку з чим постановив незаконне рішення.
Суд правильно прийняв до уваги положення статті 33 Закону України «Про державну службу», в частині другій якої встановлено, що заробітна державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплата за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частиною сьомою статті 33 передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні спірних питання щодо обчислення, перерахунку розміру пенсійного забезпечення державних службовців, також керуватися положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»від 09.03.2006 № 268, постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»від 31.05.2000 № 865 (далі постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865), постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання»від 12.09.1997 № 1013, постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»від 06.08.2003 № 1207, тощо.
Відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу»державним службовцям може надаватися матеріальна допомога яка виплачується при наданні щорічної відпустки державному службовцю, проте вказана матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки є окремою разовою виплатою, має нерегулярний характер і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу», а тому відповідно не може зараховуватися до складу заробітної плати та до середнього заробітку при розрахунку пенсії.
Сам по собі факт утримання із суми допомоги на оздоровлення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, не є підставою для включення її до середнього заробітку для розрахунку пенсії, а тому рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій відповідача та зобовязання його вчинити певні дії по перерахунку пенсії позивачки з урахуванням середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення про відмову у задоволені зазначеної частини вимог.
Також не може бути залишено в силі судове рішення в частині задоволення вимог позивачки щодо урахування при перерахунку її пенсії премії за період з 01.11.2004 р. по 31.12.2005 р. у розмірі 62 відсотки посадового окладу, оскільки право наступного перерахунку пенсії виникло у ОСОБА_2 у звязку з прийнятою постановою КМУ від 04.11.2004 року № 1481 «Про підвищення посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», а премія про яку йдеться мова в позові ОСОБА_2 фактично є премією працюючих службовців за серпень та вересень 2004 р., яка не входила до складу їх заробітної плати за листопад 2004 р., тобто на час виникнення у позивачки права на перерахунок пенсії.
Пунктом другим Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2003 р. № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16.01.2003 № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.
За таких обставин, колегія суддів вважає що апеляційну скаргу УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська слід задовольнити частково, а постанову суду в частині зобов'язання відповідача здійснити позивачці перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням у складі заробітної плати повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та премії скасувати, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені зазначених позовних вимог.
Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.
Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 24 жовтня 2006 року - скасувати в частині визнання незаконними дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги та премії, а також в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити з 01 листопада 2004 року перерахунок раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та премії за період з 01.11.2004 року по 31.12.2005 року у розмірі 62 відсотки посадового окладу, та в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_2 судового збору у сумі 3,40 грн.
У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконними дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська стосовно відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги та премії, а також в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити з 01 листопада 2004 року перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та премії за період з 01.11.2004 року по 31.12.2005 року у розмірі 62 відсотки посадового окладу відмовити.
Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір у сумі 3,40 грн. .
В іншій частині постанову суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 24 жовтня 2006 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту виготовлення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2010 року

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4