Справа № 2-а-254/11
Суддя: Німко Н. П.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-254/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" січня 2011 р. м.Бережани

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Бережани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі про зобовязання відповідача провести нарахування позивачці щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2011 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області про поновлення їй пропущеного строку на звернення до суду, зобовязання відповідача провести нарахування та виплату їй надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни із врахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 09 липня 2007 року по даний час і проводити ці нарахування в майбутньому

Суд вважає достатніми підстави для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення в порядку скороченого провадження.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-ІV (у редакції від 18.11.2004) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Вимогами пп.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VІ було змінено положення ст.6 Закону України №2195-ІV.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року ці зміни визнані неконституційними, оскільки за правилами ч.2 ст.3 Закону України №2195-ІV державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, положення пп.2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року припинили свою чинність відповідно з 22 травня 2008 року.

Як вбачається із змісту поданого адміністративного позову позивачка просить суд поновити строк звернення до суду, посилаючись на те що дізналася про порушення прав тільки після висвітлення зазначених подій у пресі у звязку з ухваленням відповідного рішення Коституційного Суду України від 09 липня 2007 року, Заяву про поновлення строку звернення до суду відповідно до ст. 100 КАС України позивачкою не подано.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Закон України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року №2195-IV набрав чинності з 1 січня 2006 року, офіційно опублікований в «Урядовому кур'єрі», 2004, 12, 22.12.2004 №244; «Президентському віснику», 2004, 12, 24.12.2004 №60; «Голосі України», 2004, 12, 28.12.2004 №247; «Офіційному віснику України», 2004, №50 (31.12.2004), ст.3258; «Відомостях Верховної Ради України», 2005, №4 (28.01.2005), ст.94. Крім того, право дітей війни на отримання підвищення до пенсії широко висвітлювалося у доступних засобах масової інформації впродовж 2007 - 2010 років.

У відповідності до ст.57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом. Тобто, всі нормативні акти оприлюднюються та є загальнодоступними. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення Конституційного Суду також оприлюднюються у встановленому порядку. Так, Рішення Конституційного Суду України "У справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян)" від 09.07.2007 року, справа №6-рп/2007, офіційно опубліковане у «Офіційному віснику України», 2007, №52 (27.07.2007), ст.2132, і у періодичних виданнях.

Таким чином, позивачка мала можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом.

Відповідно до вище наведеного, суд приходить до висновку про необхідність застосування строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент звернення позивачки до суду) та відмови у задоволенні її позовних вимог частині нарахування та виплати їй підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 12 липня 2010 року.

Отже, за період спірних вимог з 13 липня 2010 року по 31 січня 2011 року діє положення ст. 6 Закону України №2195-ІV (у редакції від 18.11.2004 року), відповідно до якого позивачка має право на одержання підвищення до пенсії як дитина війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно.

Поряд з цим, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення вимоги позивачки про зобов'язання відповідача забезпечити проведення виплати перерахованої пенсії в майбутньому, тобто, як розуміє суд, - у подальшому, оскільки така вимога не стосується спірних відносин, а носить перспективний, на думку позивачки - ймовірний протиправний характер поведінки відповідача у відносинах із позивачкою, у яких право останньої не є порушеним, а тому таке право відповідно до частини 1 статті 2 КАС України судовому захисту не підлягає.

З таких підстав, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати позивачу щомісячної пенсії з підвищенням на 30% від розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни за період з 13 липня 2010 року по день розгляду справи в суді.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 71, 183-2 КАС України, ст.ст. 22,64, ч.2 ст. 152 Конституції України, ст.ст. 1,6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(від 18.11.2004 року, із змінами та доповненнями) №2195- ІV, ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058- ІV, Пп. 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-VІ, ст.52 Закону України "Про державний бюджет на 2010р.", рішеннями Конституційного Суду України за №6-рп/2007 від 09.07.2007 року та за №10рп/2008 від 22.05.2008 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати відповідача управління Пенсійного Фонду України в Бережанському районі Тернопільської області провести нарахування та виплату позивачці ОСОБА_1 підвищення до її пенсії в розмірі 30% від розміру мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, визначаючи його розмір відповідно до вимог статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 13 липня 2010 року по 31 січня 2011 року, з урахуванням фактично виплачених позивачці сум такого підвищення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 ( три) гривні 40 коп. відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду підлягає негайному виконанню. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського Апеляційного Адміністративного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня отримання її копії сторонами.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_2