Справа № 15507/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2010 р.справа № 2а-113/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 07 травня 2009 року

у адміністративній справі 2а-113/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 07 травня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради щодо призначення та виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2005 р., і 2007 р., та зобовязано відповідача донарахувати і виплатити позивачу недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 2005 р., і 2007 р., розраховану відповідно до статті 48 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В задоволенні позовних вимог за 2006 р та 2008 р. судом відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

При перевірці матеріалів справи і обговоренні доводів апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 096672 від 06.08.1998р. (а.с.9). Позивач є інвалідом 3 групи (довідка МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 № 581519), йому була призначена пенсія по інвалідності, внаслідок встановлення 3 групи інвалідності, пов'язаною з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідачем у червні 2005 р., у грудні 2006 р., у листопаді 2007 р. та у грудні 2008 р. позивачу була виплачена допомога на оздоровлення за 2005-2008 рр. в сумі 90 грн. за кожен рік, розмір якої встановлений постановами Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 562 від 12.07.2005 р., "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 836 від 26.07.1996 р.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Порядок надання щорічної допомоги регулюється статтею 48 зазначеного Закону, якою передбачена виплата інвалідам 3 групи щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги складав за 2005 р. 332 грн., за 2007 р. 400 грн. Таким чином, розмір допомоги, з урахуванням виплаченої позивачеві сум, становить: за 2005 р. 1238 грн., за 2007 р. 1510 грн.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1 Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення пункту 30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким була зупинена дія, у том числі статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок чого положення статті 48 підлягають застосуванню у 2007 році.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача і вважає безпідставним виплату допомоги позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 562 від 12.07.05р., "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 836 від 26.07.1996р., оскільки, ніякого обмеження стосовно зазначеного у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"розміру компенсації ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України не застосовував.

Доводи скаржника з посиланням на ті обставини, що виплата допомоги здійснювалась в межах коштів, які надходили на ці цілі, колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки, судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від надходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомог.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача грошової компенсації на оздоровлення за 2006 р. та 2008 р. згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідач на момент виплати позивачу допомоги на оздоровленні у 2006 році та 2008 році діяв правомірно, згідно діючого на той час законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінського району м.Дніпропетровська залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровськ від 07 травня 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання законої сили судового рішення апеляційної інстанції

Головуючий : Сафронова С.В.

Судді: Поплавський В.Ю.

ОСОБА_2