Справа № 37872/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2010 р. справа № 2а-12702/09/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2а-12702/2009/0470 за позовом ОСОБА_1 до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування розпоряджень, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2009 року закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування розпоряджень з тих підстав, що даний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою направити матеріали справи за його позовом для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

Апеляційна скарга позивача мотивована невідповідністю судового рішення нормам чинного законодавства, неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного і необґрунтованого її вирішення. Позивач вказує на те, що в даному випадку оскаржуються протиправні дії відповідача, як субєкта владних повноважень, та ставиться ним питання про скасування незаконних рішень відповідача, якими порушуються його права.

Вислухавши пояснення позивача, який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає,задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору, що розглядається за позовом ОСОБА_1 до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, є захист права користування земельною ділянкою, і даний спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи у поряду адміністративного судочинства.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини у цій справі виникли в зв'язку з прийняттям Головою Петриківської районної державної адміністрації розпорядження № 494-р-07 від 08.10.2007 р., яким за рахунок земель ОСОБА_1 дано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок всім членам фермерського господарства «Агропартнер 77»крім самого ОСОБА_1, а розпорядженням Голови Петриківської районної державної адміністрації № 590-р-08 від 17.11.2008 року було затверджено проект відведення земельних ділянок, та вилучено із земель постійного користування ОСОБА_1 і надано у власність громадянам, згідно зі списком, членам фермерського

господарства «Агропартнер 77»земельні ділянки.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів відзначає, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, тому суд має дослідити всі обставини справи, які можуть бути використані для захисту інтересів особи.

Предметом спору у даній справі є рішення посадової особи районної державної адміністрації, що прийняті вказаною особою при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, з порушенням прав та інтересів позивача.

Ненормативні правові акти органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, зокрема, правові акти індивідуальної дії - є актами одноразового застосування, які вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування або їх посадовою особою після їх виконання.

В Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин»між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України № 10-рп/2010 від 01.04.2010 р., було визнано, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4, пункт 1 частини першої, частина друга статті 17 Кодексу) .

Зазначеним рішення Конституційного Суду України, в аспекті конституційного подання було вирішено, що: положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень; положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що перевірка Розпоряджень Голови Петриківської районної державної адміністрації № 494-р-07 від 08.10.2007 р. та № 590-р-08 від 17.11.2008 р., на відповідність прийняття їх на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, своєчасно, та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення повинна здійснюватися судом в порядку адміністративного судочинства

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при закритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, були допущені порушення норм матеріального та процессуального права, які призвели до ухвалення ним незаконного рішення.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.199 КАС України, оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з поверненням справи до того ж адміністративного суду для продовження розгляду справи

Керуючись п.3 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2009 року скасувати.

Адміністративну справу № 2а-12702/2009/0470 за позовом ОСОБА_1 до Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та скасування розпоряджень направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 26 квітня 2010 року.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко