Справа № 22-а-5873/11
Суддя: Таргоній Д. О.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5873/11 Головуючий у І інстанції Подрєзова Г.О..
Категорія 63 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про зобовязання провести нарахування щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2008 рік в сумі 1057 грн. та зобовязати відповідача нараховувати казану допомогу в подальшому. В обґрунтування позову послалась на те, що вона має статус «дитини війни»і відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»має право на отримання підвищеної пенсії на 30% пенсії за віком, але відповідач відмовляє їй у перерахунку та виплаті пенсії у підвищеному розмірі відповідно до вказаного закону.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 14 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії за віком, підвищеної на 30%, як дитині війни, за період з 01.04.2008 року по 31.12.2008 року протиправною та зобовязано вчинити дії по перерахунку та виплат 1107,90 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у м. Біла Церква Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»є дитиною війни, що підтверджується паспортними даними та пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога в 2008 р. не виплачувалась в розмірі передбаченому ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік»та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що відповідач неправомірно не нараховував позивачу вказані кошти в розмірі який передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Проте колегія суддів вважає, що оскільки рішення Конституційного суду України № 10-рп було постановлено 22 травня 2008 року, то у позивача право на перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї виникло з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає доцільним на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї в межах річного строку та з урахуванням позовних вимог, з 22 травня 2008 року з врахуванням виплачених сум вказаної допомоги.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення конкретної суми в розмірі 1107,90 грн. як різницю між фактично виплаченою сумою та належною сумою відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією УПФУ у м. Біла Церква Київської області.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині періоду проведення перерахування та виплат та скасуванню в частинні стягнення 1107,90 грн. .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України , колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області - задовольнити частково.

Абзац другий резолютивної частині постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2009 року викласти у наступній редакції:

«Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком, підвищеної на 30%, як дитині війни, за період з 22 травня 2008 року протиправною та зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2, як дитині війни, з урахуванням підвищення її на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»починаючи з 22 травня 2008 року.»

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: