Справа № 2-а-7484/11
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7484/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2011 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайла О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про зобовязання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_2 до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що останній являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. В звязку з цим має право на отримання щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Проте виплата даної допомоги у 2005 2011 р.р. проводилася відповідачем в неналежному розмірі. В звязку з цим він звертався до УПСЗН Лебединської міської ради з заявою щодо перерахунку вказаних виплат, але йому було відмовлено. Тому позивач просить визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області незаконною та зобовязати відповідача провести перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до вимог закону.

Представник відповідача надав заперечення в якому вказав, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, постраждалі внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії, мають право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Але ст. 62 цього Закону чітко визначено , що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Такий порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562, якою встановлено розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 100 грн. Дані кошти були виплачені ОСОБА_2 06.07.2011 року. Також посилається на те, що управління не є головним розпорядником коштів Державного бюджету України, а лише виплачує їх відповідно до розмірів встановлених постановами Кабінету Міністрів України. Таким чином управління зі своєї сторони діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України і підстав для перерахунку виплати допомоги позивачу не має.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають задоволенню, так як встановлено, що позивач є особою, яка брала участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії й має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням (а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року, допомога на оздоровлення особам, віднесеним до 2 категорії, встановлюються у вигляді пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області (а.с. 14) у 2011 році ОСОБА_2 щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 100 грн. була перерахована на його рахунок 06.07.2011 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст.ст. 62, 63 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форми власності. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету, що не відповідає чинному законодавству України.

05.10.2006 року внесено зміни до Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»і відповідно до вимог ст.71 вищевказаного Закону дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обовязки громадянина.

Тому норми Закону України від 28 лютого 1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»мають вище юридичне значення над іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 186, 254, 256 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області про зобовязання здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області здійснити перерахунок одноразової щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2011 рік, а саме в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Чхайла О. В.