Справа № 2а-817/11/2316
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/9991/53274/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів :

Мороз В.Ф. (доповідач)

Логвиненко А.О

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012 у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Черкаської міської ради, міського голови Одарича Сергія Олеговича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Черкаський обласний комітет Комуністичної партії України, Черкаський міський комітет Комуністичної партії України про визнання неправомірним рішення органу місцевого самоврядування, визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся із позовом про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27 листопада 2008 року № 1813 «Про перенесення пам'ятника В.І.Леніну». Також просив визнати дії відповідачів при проведенні підготовки і перенесенні пам'ятника В.І. Леніну незаконними та зобов'язати виконавчий комітет, міського голову задовольнити вимогу позивача шляхом відновлення пам'ятника на попередньому місці та в попередньому стані.

В обґрунтування позову послався на порушення його прав громадянина оскаржуваним рішенням та невідповідністю цього рішення вимогам закону.

Суд першої інстанції погодившись з доводами позивача постановою від 20 грудня 2011 року позов задовольнив частково. Визнав незаконним та скасував рішення виконавчого комітету від 27 листопада 2008 року № 1813 «Про перенесення пам'ятника В.І.Леніну». Зобов'язав відновити пам'ятник В.І.Леніну на попередньому місці і в попередньому стані. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Апеляційний суд ухвалою від 02 серпня 2012 року вказану постанову залишив без змін. Також суди вказали на те, що зазначений пам'ятник В.І. Леніну відноситься до пам'яток історії та культури, тоді як пам'ятки, їх частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється переміщувати (переносити) на інші місця, окрім як виняток у випадках, коли неможливо зберегти пам'ятку на місці та без погодження Кабінету Міністрів України.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій виконавчий комітет звернувся з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

На дану касаційну скаргу відповідача надійшло заперечення позивача та Комуністичної партії, в якому вони рішення судів вважають такими, що ухвалені із дотриманням норм матеріального та процесуального права, та просять залишити касаційну скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, судова колегія висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову вважає помилковими.

Відповідно до ст. 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Верховний Суд України, аналізуючи положення статті 6, а також частини другої статті 171 КАС України, у постанові від 24 лютого 2015 року №21-34а15 зазначив, що суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується. Правові акти індивідуальної дії породжують права і обов'язки тільки у тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

У зав'язку з цим Верховний Суд України дійшов висновку, що відсутність у будь-кого прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії не породжує і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом, оскільки не стосуються його безпосередньо.

Позивач оскаржив рішення виконавчого комітету, яке є правовим актом індивідуальної дії. Водночас відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку з оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист у сфері публічно-правових відносин, тобто і права на звернення із цим адміністративним позовом.

Крім того суди пославшись на віднесення пам'ятника до пам'яток історії та культури та неможливість у зв'язку з цим його перенесення не врахували, що відповідно до Наказу Міністерства культури і туризму №689/0/16-8 від 09 червня 2008 року визнано такими, що не підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих пам'яток України у зв'язку з невідповідністю критеріям, визначеним постановою КМУ від 27 грудня 2001 року №1760, пам'ятники Черкаської області, взяті на облік відповідно до законодавства Української РСР, згідно з переліком, у тому числі пам'ятник В.І. Леніну, розташований у Черкасах на центральній площі: пам'ятник щодо якого прийнято оскаржуване рішення.

Наведене дає підстави для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні спору.

Відповідно до ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 229, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради задовольнити, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2012 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець