Справа № 29820/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2010 р. справа № 2а-1304/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Божко Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області про стягнення щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області, в якому просив суд визнати відмову відповідача відносно виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахування щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, стягнути з відповідача недоплачену щомісячну соціальну державну допомогу до пенсії за 2006-2008 роки в сумі 4471грн.20коп. (а.с.1-5). Відповідно до заяви ОСОБА_1, позивач просив розглянути справу за його відсутності в порядку письмового провадження (а.с.14).

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірними. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період у розмірі 1426грн.15 коп. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2009 року, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог повністю. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Також посилався на безпідставне не застосування судом положень ч.1 ст.100 КАС України ( а.с.42)

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав.

В частині відмовлених позовних вимог постанова суду сторонами фактично не оскаржувалась, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не зазначав, що він не згоден з постановою в цій частині, а позивач апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, є особою, яка має право користуватися пільгами відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення №104294 з відповідною відміткою в ньому (а.с.9)

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік про зупинення дії ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Частиною 3 статті 62 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини 1 цієї статті, збільшений на 1 %, що складає відповідно: 410.06 гривні та 415.11 гривні. Посилання в ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняна те, що вказаний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно до пенсій, що призначаються на умовах цього Закону, не може слугувати перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімального розміру пенсії за віком.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсії позивача з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо права позивача на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок підвищення до пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, з 22 травня 2008 року, оскільки Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22 травня 2008 року положення п.п.2 п.14 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни та встановлено з 01 січня 2008 року інший порядок розрахунку підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії дітям війни, були визнанні неконституційними та втратили чинність з дня прийняття вказаного рішення.

Отже, Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області повинно було провести відповідний перерахунок підвищення до пенсії позивача згідно вимог ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, починаючи з 22 травня 2008 року, та сплатити на її користь заборгованість з цих виплат, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, здійснено не було.

Колегія суддів зазначає, що, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Разом з тим, визнавши за позивачем право на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та з 22 травня 2008 року , суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що до даних правовідносин застосовуються положення ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно яких, суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст..99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач звернувся до суду 30 вересня 2009 року, тобто, з пропуском річного строку звернення до суду, передбаченого ст..99 КАС України . При цьому, відповідно де тексту адміністративного позову, ОСОБА_1 не зазначав, коли він дізнався про порушення своїх прав та не посилався на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно до ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно не прийняв доводи відповідача про пропущення позивачем без поважних причин строку звернення до суду, та не вирішив питання щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог за період з 07.09.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 29.09.2008 року за пропуском строку звернення до суду, оскільки права позивача підлягають захисту лише з 30 вересня 2008 року.

В той же час колегія суддів зазначає, що згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус дитина війни, визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як діти війни не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Таким чином, заслуговують на увагу лише доводи апеляційної скарги щодо безпідставного не застосування судом положень ч.1 ст.100 КАС України, а в іншій частині постанову суду слід залишити без змін..

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період у розмірі 1426грн.15 коп. скасувати та прийняти нову постанову у цій частині.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Павлоградському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за період з 30 вересня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

У задоволенні позовних вимог за період з 07.09.2007 року по 31.12.2007 року, та з 22.05.2008 року по 29.09.2008 року відмовити за пропуском строку звернення до суду.

В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_2