Справа № 5101/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2010 р. справа № 2а-1394/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Вигулярної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну

скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області на

постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду

України в м. Світловодську Кіровоградської області про визнання протиправною

бездіяльності та зобов'язання нарахувати підвищення до пенсії як «Дитині війни», -

встановила:

У жовтні 2008 року ОСОБА_1Г звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного

фонду України в м. Світловодську Кіровоградської області та просив поновити пропущений

строк для звернення до суду, визнати бездіяльність відповідача протиправною, стягнути з

відповідача на його користь недоплачену надбавку до пенсії передбачену ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01 січня 2006 року по 01 листопада

2008 року, в сумі 4184,38 грн., зобов'язати відповідача здійснювати нарахування та виплату

надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з

01 листопада 2008 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада

2008 року позовні вимоги задоволенні частково, зобов'язано відповідача здійснити

перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 09 липня 2007 року по 31

грудня 2007 року а також починаючи з 22 травня 2008 року згідно ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни».

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив

скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права

та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення

суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність

застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки

обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає

задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 статті 1

Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-IV від 18 листопада 2004 року,

та має статус «дитини війни», що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Згідно статті 6 Закону №2195-IV дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове

утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються

на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня

2006 року.

Дію статті 6 цього Закону було зупинено на 2006 рік відповідно п.17 ст.77 Закону

України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року № 3235-IV.

Проте, Законом України від 22 березня 2006 року №3367-IV «Про внесення змін до ЗУ «Про

державний бюджет України на 2006 рік»було внесено зміни та виключено п.17 ст.77

зазначеного закону. Ці зміни набули законної сили через 10 днів після опублікування 22

березня, тобто 2 квітня 2006 року було відновлено дію ст. 6 в редакції від 1 січня 2006 року.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. ПО Закону України «Про Державний бюджет

України на 2006 рік»від 20 грудня 2005 року (із змінами, внесеними 19 січня 2006 року)

зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватись поетапно за результатами

виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений

ОСОБА_2 Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної Ради України з питань

бюджету. ОСОБА_2 Міністрів України у 2006 році так і не визначив порядку виплати 30%

надбавки до пенсії «дітям війни», що у свою чергу виключало можливість збільшення пенсії

«дітям війни».

Дію ст. 6 Закону на 2007 рік було зупинено ст. 111 Закону України від 19 грудня

2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік»(з урахуванням положень п. 12 ст.

71 нього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до ст. 6

Закону, виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від

розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-

рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п.

12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення дії

на 2007 рік ст. 6 Закону. Таким чином, дію ст. 6 закону України №2195-IV було відновлено з

09 липня 2007 року.

Отже, підстави для перерахунку за період з січня по 9 липня 2007 року були відсутні.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VI «Про державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст

статті 6 Закону України №2195-IV викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих,

на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального

захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної

соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі

надбавки, встановленої для учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або

щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що

виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус

ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором

згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано

неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008

рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни»№2195-IV в новій редакції. Таким чином, дію ст. 6 закону

України №2195-IV було відновлено з 22 травня 2008 року.

Доводи апелянта стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як

розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим

законом, і до такої категорії громадян як «діти війни»не застосовується, а згідно ст. 7 Закону

фінансове забезпечення державних соціальних гарантій «дітей війни»здійснюється за

рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести

відповідальність за позовами вказаної категорії громадян - є неправильним виходячи з

наступного.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне

пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком

встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

визначеного законом.

Положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру

пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за

віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого

частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений

чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконував,

що стало причиною звернення позивача до суду.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд

України» і здійснює свої повноваження па підставі п. 15 зазначеного положення через

створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України

«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»рішення щодо призначення,

донарахування перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного

фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача,

передбаченої ст. 6 Закону покладено на відповідні територіальні управління за місцем

проживання позивача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне

по суті рішення, проте судом помилково визначено необхідність перерахунку довічного

грошового утримання, оскільки позивач отримує пенсію за віком. Крім того, зважаючи на те,

що з січня 2008 року відповідач виплачував позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 10 %

мінімальної пенсії за віком, з метою запобігання виникненню неясності при виконанні

рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне уточнити резолютивну частину рішення

суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську

Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 листопада

2008 року - залишити без змін.

Абзац другий резолютивної частини постанови Кіровоградського окружного

адміністративного суду від 07 листопада 2008 року викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську

Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з

підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст.

28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести

відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня

2008 року - з урахуванням виплачених сум.»

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена

до Верховного Суду України в порядку ЦПК України.

Головуючий суддя: В.Ю. Поплавський

Судді: С.В. Сафронова

ОСОБА_3