Справа № 826/20429/14
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі також - відповідач-2, Уповноважена особа) про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом № 61 від 29 серпня 2014 року; зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати відповідну інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 (вкладник) укладено договір банківського вкладу № 05/1085-2014, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок «Надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 190 000,00 грн.

Крім того, 20 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 (клієнт) укладено договір банківського рахунку № 49084, за умовами якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у гривні та здійснює за ним операції.

На підставі укладеного договору позивач через касу банку вніс на відкритий рахунок грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № CASH22 від 20 травня 2014 року.

Згідно з банківською випискою від 11 вересня 2014 року, 23 червня 2014 року грошові кошти вкладу у розмірі 190 000,00 грн. та 2 342,00 грн. - нараховані на вклад проценти перераховані банком на поточний рахунок позивача, відкритий у банку.

17 червня 2014 року правлінням Національного банку України прийнято постанову № 365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», відповідно до якої ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Крім того, 17 червня 2014 року виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», яким вирішено, зокрема: з 18 червня 2014 року розпочати процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; запровадити тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року включно; призначити уповноваженою особою ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.

11 вересня 2014 року правлінням НБУ прийнято постанову № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».

17 вересня 2014 року виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 92 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким вирішено, зокрема: розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з відшкодуванням з боку ФГВФО коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18 вересня 2014 року; призначити уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О. строком на 1 рік з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року.

16 вересня 2014 року позивач подала заяву до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни з вимогою про виплату вкладу та нарахованих на нього відсотків.

Листом № 2396/09-02 від 17 вересня 2014 року Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про зупинення виплат за її вкладом у зв'язку із тим, що операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання договорів банком, визнані нікчемними відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що оформлено наказом Уповноваженої особи № 61 від 29 серпня 2014 року, наявністю фактів вчинення працівниками та клієнтами банку дій, спрямованих на неправомірне отримання від Фонду гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами. 01 вересня 2014 року банком подана заява про відкриття кримінального провадження до ДДСБЕЗ МВС України.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу, укладених позивачем та ПАТ «Старокиївський банк», та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; 3-1) здійснює випуск облігацій у порядку та за напрямами розміщення, визначеними цим Законом, і видачу фінансових векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12) надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду.

Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд гарантує відшкодування коштів за вкладом, який вкладник має в банку, що в подальшому реорганізувався шляхом перетворення, на тих самих умовах, що і до реорганізації.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

За змістом ст. 28 вказаного Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до п.п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09 серпня 2012 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з п. 6 розділу ІІІ вказаного Положення, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Загальний Реєстр / Реєстр переказів» (додаток 12) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Згідно з п. 9 розділу ІV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. Рекомендована форма заяви наведена в додатку 13 до цього Положення.

До заяви додаються: копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім'я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців.

Отже, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО.

За змістом п. 4 ч. 2 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноваженій особі, серед іншого, надано право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Водночас, відповідно до ч. 2 та п. 1 ч. 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою наказом № 23 від 24 червня 2014 року створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою ст. 38 Закону.

Під час перевірки комісією виявлено, що операції по зарахуванню коштів 20 травня 2014 року на поточний рахунок, відкритий на ім'я позивача, проведені формально без внесення відповідних грошових сум. До відділення № 2 банку, яке розташовано на вул. Магнітогорській м. Києва (ринок «Даринок»), готівкових коштів не надходило. Працівниками банку були проведені операції по відображенню дій щодо такого «внесення» коштів вісьмома фізичними особами, серед яких була позивач, у період часу з 16 год. 54 хв. до 18 год. 55 хв. на загальну суму 1 394 000,00 грн.

Як зазначено відповідачем, зміст цих дій полягав в тому, що особи підприємці, маючи на своєму рахунку кошти, фактично не могли ними користуватися через фінансовий стан банку (готівку банк не видавав, перерахування коштів не здійснювалося). Маючи на своєму рахунку вказані кошти, кожен з фізичних осіб-підприємців міг би їх отримати лише в порядку черговості під час задоволення вимог кредиторів у ході ліквідації банку після продажу майна банку.

Після перерахування коштів з рахунку ФОП на рахунок фізичної особи, та особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума - позивач, фактично набувала гарантоване право отримати і кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Описані вище дії відбувалися з метою отримання коштів не від банку, не за рахунок банку, а від Фонду гарантування вкладів і за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з протоколом засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом № 30-А від 14 липня 2014 року, від 29 серпня 2014 року, встановлено, що виявлені в ході перевірки правочини, в тому числі договори банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладені ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», є нікчемними в силу приписів чч. 2, 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

На підставі таких висновків комісії, наказом Уповноваженої особи № 61 від 29 серпня 2014 року визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу, до якого, зокрема, були включені договори банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладені ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк».

У зв'язку з зазначеним, Уповноваженою особою направлено на адресу позивача лист № 2396/09-02 від 17 вересня 2014 року, яким повідомлено про те, що укладені позивачем договори банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року є нікчемними відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Із раніше зазначених ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що обов'язок Уповноваженої особи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, безпосередньо пов'язаний із наявність у позивача статусу вкладника банку. Наявність такого статусу обумовлюється наявністю дійсного договору банківського вкладу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що Уповноважена особа, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», має право не включити фізичну особу до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами посилаючись на нікчемність договору банківського вкладу. Натомість, вкладник, договір із яким Уповноважена особа вважає нікчемним, може захистити свої права, які випливають із договору банківського вкладу, шляхом пред'явлення позову про визнання протиправними дій Уповноваженої особи, вчинених у зв'язку з визнанням відповідного договору нікчемним.

У такому випадку висновок про визнання судом нікчемності правочину є правовою оцінкою, яка має бути викладена у мотивувальній частині судового рішення.

Аналогічний підхід до вирішення адміністративних спорів, пов'язаних із застосуванням наслідків нікчемності правочину, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2008 року (реєстраційний номер у Єдиному державному реєстрі судових рішень 2182152).

Таким чином, під час розгляду та вирішення даної справи суду необхідно перевірити обґрунтованість висновку Уповноваженої особи про нікчемність договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених між позивачем та ПАТ «Старокиївський Банк».

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в долучених до матеріалів справи письмових запереченнях, представник відповідача-2 наголосив на тому, що зазначені договори визнані нікчемними на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Водночас, відповідачами не надано та у матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст. 70 КАС України докази на підтвердження того, що внаслідок укладання договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року банк взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими посилання Уповноваженої особи на п.п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як на підставу для віднесення договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року до нікчемних правочинів.

Крім того, відповідачами, з огляду на те, що комісією встановлено факт надходження коштів на депозитний рахунок позивача виключно з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави, не було аргументовано доведено обізнаність позивача, станом на день укладення договору банківського вкладу та договору банківського рахунку, про те, що в подальшому ПАТ «Старокиївський банк» буде віднесено до категорії неплатоспроможних, а у самому банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

При цьому, колегія суддів враховує, що кошти на вкладний рахунок в розмірі 190 000,00 грн., відкритий на підставі зазначеного договору, перераховані позивачем особисто, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської квитанції № CASH22 від 20 травня 2014 року.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що укладені позивачем з ПАТ «Старокиївський банк» договори банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року містять ознаки правочинів, передбачених п. 2 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», або порушує публічний порядок.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на те, що при застосуванні до правочину положень статті 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Так, в наявних в матеріалах справи запереченнях на адміністративний позов відповідач-2 зазначав про факт порушення кримінального провадження № 0000367 за заявою Уповноваженої особи про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 364-1 Кримінального кодексу України, за фактом зловживання службовими особами юридичної особи приватного права ПАТ «Старокиївський банк» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки, у вигляді матеріальних збитків банку, які в 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Водночас, згідно з положеннями ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Між тим, відповідачами не надано суду доказів того, що за наслідком зазначеного кримінального провадження було прийнято вирок суду, який набрав законної сили.

Відповідно, у колегії суддів відсутні підстави вважати доведеними обставини, наведені Уповноваженою особою в такій заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Доказів визнання у встановленому законом порядку недійсними договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року Уповноважена особа не надала.

Правова оцінка доводів Уповноваженої особи, які вказують на недійсність правочину з інших підстав, ніж у зв'язку з його нікчемністю, не може бути надана під час розгляду та вирішення даної справи оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення спорів про визнання договору недійсним.

Отже, обставини щодо наявності визначених ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідачі належних та допустимих доказів щодо цього не надали. Так само як і не було долучено відповідачами до матеріалів справи доказів, які б свідчили про те, що укладені позивачем договори банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року містять ознаки нікчемного правочину, визначені статтею 228 Цивільного кодексу України.

У контексті зазначеного, необхідно звернути увагу на те, що виходячи з тлумачення положень статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин), при цьому, у разі визнання законом окремих правочинів нікчемними, підтвердження цього факту окремими рішеннями, в тому числі рішеннями Уповноваженої особи, не вимагається. Відповідно, Уповноважена особа не мала правових підстав для визнання зазначеного договору нікчемним на підставі наказу № 61 від 29 серпня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом № 61 від 29 серпня 2014 року.

З огляду на встановлені вище обставини та з урахуванням наведених положень статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 3 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09 серпня 2012 року, в Уповноваженої особи після отримання відповідачем-1 Постанови Правління Національного банку України № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виник обов'язок щодо формування та подачі до Фонду повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, з включенням до такого переліку відомостей про відшкодування коштів позивачу за договором банківського вкладу № 05/1085-2014 від 20 травня 2014 року.

З приводу позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надати відповідну інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок складення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, врегульований виключно положеннями зазначених вище Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, та не передбачає повноважень Уповноваженої особи Фонду щодо внесення змін до такого переліку після його затвердження, а відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, відповідно до п. 6 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Беручи до уваги встановлений порядок надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткових відомостей про осіб, яким має бути відшкодовано кошти за вкладами за рахунок Фонду, колегія суддів вважає, що зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню лише в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

На думку колегії суддів, задоволення вимог позивача в цій частині є належним і достатнім способом захисту його прав у межах спірних правовідносин.

З приводу позовних вимог про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Таким чином, обов'язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо включення позивача до реєстру вкладників для здійснення виплат виникає виключно у разі наявності відомостей про неї у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, складеному Уповноваженою особою.

З огляду на те, що на час розгляду справи в суді до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не надходив перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, в якому були б зазначені відомості про ОСОБА_3, вимоги позивача до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними та такими, що не пов'язані із захистом порушеного права.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом № 61 від 29 серпня 2014 року; зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. надати додаткову інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб невірно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нової про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом № 61 від 29 серпня 2014 року; зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. надати додаткову інформацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - скасувати та ухвалити нову.

У скасованій частині адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та договорів банківського вкладу № 05/1085-2014 та банківського рахунку № 49084 від 20 травня 2014 року, укладених ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк», оформленого наказом № 61 від 29 серпня 2014 року.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2015 року - залишити без змін.

Повний текст постанови виготовлений 05 червня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.