Справа № 2-а-6699/11
Суддя: Бакланов Р. В.
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6699/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни" ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має статус дитини війни і, відповідно до ст. 6 розділу 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, щомісячно, починаючи із січня 2006 року, має право на отримання соціальної грошової допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, позивачка зазначає, що всупереч вимогам даному Закону, рішенню Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп, УПФУ в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області не здійснило перерахунок її пенсії. Тому вона звернулася до суду та просить зобовязати відповідача нарахувати і виплатити на її користь недоплачену державну соціальну допомогу, передбачену Законом України „Про соціальний захист дітей війни з 24 квітня 2011 року по день ухвалення постанови судом.

Відповідач в установлений судом строк надав заперечення проти позову, в якому не визнав позивних вимог у звязку з тим, що УПФУ діяло у межах своїх повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що позивачка відноситься до соціальної категорії громадян України, які чинним законодавством визнані дітьми війни, що підтверджується посвідченням „Дитина війни (а.с. 6). В звязку з цим має право на пільги встановлені чинним законодавством.

При цьому, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-ІV від 18.11.2004 р., починаючи із січня 2006 року, дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, повинні були підвищитись на 30% мінімальної пенсії за віком. Але протягом 2011 року допомога у зазначеному розмірі позивачеві не виплачувалася.

Відповідно до ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Правовідносини у період з 01.01.2011 року по 18.06.2011 року врегульовані статтями 1,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.2004 року, відповідно до положень яких позивач має право на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»(в редакції Закону від 14.06.2011 року N 3491-VI, який набрав чинності з 19.06.2011 року) у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню та, що прийнята пізніше тобто положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»(в редакції Закону від 14.06.2011 року N 3491-VI). На виконання зазначеної норми Закону постановою КМУ від 06.07.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету»(набрала чинності 23.07.2011 року) встановлено підвищення дітям війни у розмірі 49,80 грн. У спірний період відповідач нараховував і сплачував позивачу підвищення у розмірі 49,80 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - необхідно визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивачки з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 24 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 92, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-163, 167, 183-2, 254 КАС України, ст. 73 Закону України «Про Конституційний суд України», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»;

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2011 рік з 24.04.11 року по 22.07.11 року за виключенням суми фактично проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1,70 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бакланов Р. В.