Справа № 8935/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2010 р. справа № 2а-83/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області на постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року

у адміністративній справі 2а-83/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області про стягнення заборгованості по виплаті державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року частково задоволено позов ОСОБА_1, визнано неправомірними дії УПСЗН Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області по нарахуванню та виплаті позивачці за період з 09.07.2007 року по 30.09.2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму та стягнуто з відповідача на користь позивачки суму недоотриманої нею у вказаний період допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2017,82 грн. В іншій частині вимог позивачки судом відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову.

Апеляційна скарга відповідача мотивована невідповідністю судового рішення нормам чинного законодавства, неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного і необґрунтованого її вирішення. Відповідач вказує на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно наведеної норми Закону виплачувалася у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідач вказує, що суд не врахував зміст п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України за 2007 рік»та те, що після прийняття Конституційним Судом України № 6-рп від 09.07.2007 р. до нормативних актів, якими врегульовано спірні правовідносини, не було внесено відповідних змін, а також не було збільшено фінансування на виплату допомоги у розмірі, який вимагає до виплати позивачка.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправні дії територіального органу праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах нижчих ніж це визначено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у звязку з народженням нею 22.06.2005 року дитини перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області та отримувала у період 2007 року щомісячно державну допомогу по догляду за дитиною у розмірах, нарахованих відповідно до ч.2 ст.56 та п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Колегія суддів визнає законною та обґрунтованою постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачці щомісячно допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років у період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, оскільки після прийняття Конституційним Судом України рішення № 6-рп від 09.07.2007 р., яким були визнані неконституційними положення .14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідач зобовязаний був в своїй діяльності керуватися приписами ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції діючій до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Враховуючи, що вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статі зазначеного закону, що визнані неконституційними, суд першої інстанції правильно встановив, що при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачу слід було керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р. положення наведеної норм Конституції України щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положеннями ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України»щодо порядку виконання рішень, висновків Конституційного Суду України треба розуміти як право Конституційного Суду України у разі необхідності визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки його виконання та покласти обов'язок на відповідні державні органи забезпечити це виконання. При цьому незалежно від того, чи визначено в рішенні, висновку Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Отже, з 9 липня 2007 року відновлена дія статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»затверджений на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, що складало: у період липня по вересень 2007 року - 463 гривні, і з 1 жовтня по 31 грудня цього ж року - 470 гривень.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року при здійсненні виплати допомоги сім'ям з дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідач зобовязаний був керуватись зазначеними сумами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути залишено в силі в частині стягнення з відповідача на користь позивачки конкретно визначеної суми заборгованості по належній їй до виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки у такий спосіб суд першої інстанції вийшов за межі встановленої КАС України компетенції адміністративного суду та прийняв рішення, що стало матеріально-правовим фактом, який замість рішення субєкту владних повноважень породив правовідносини за участю позивачки, що не передбачається Законом.

Згідно до вимог ст.ст.2,11,162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосовувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких вона просить, але в межах визначених КАС України повноважень.

Адміністративний суд не наділений правом на призначення та визначення розміру виплати допомоги замість субєкту владних повноважень, ці дії відносяться до виключної компетенції субєкту владних повноважень відповідача.

Враховуючи, що допомога позивачці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період 2007 р. відповідачем не призначалася та не нараховувалася, колегія суддів вважає за можливе лише покласти на відповідача обовязок прийняти рішення з урахуванням змісту права позивачки, яке підтверджено судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що захисту в судовому порядку підлягає право позивачки, яке було порушено відповідачем у період липня-грудня 2007 року, і відповідача слід зобовязати донарахувати та виплатити позивачці недоотриману нею суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, яка повинна бути розрахована відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ виходячи із розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років на час виплати її у грудні 2007 року.

Доводи апелянта про відсутність бюджетного фінансування для здійснення соціальних виплат, колегія суддів не приймає з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги та згідно частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року скасувати в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 щодо стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області на користь ОСОБА_1 недоплаченої суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно у розмірі 2017,82 грн. та відмовити у задоволені позову в наведеній частині.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену їй за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розрахованої відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»у розмірі прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати у період з липня по грудень 2007 року

В іншій частині постанову Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 20 квітня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3