Справа № 2-а-1934/11
Суддя: Гладій Л. М.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1934/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2011 року м. Кам'янець-Подільський

Суддя Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Кам'янець Подільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Кам'янець Подільської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення з відповідача щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»як ліквідатору аварії на ЧАЕС 2 категорії, посилаючись на те, що така допомога була виплачена йому не в повному обсязі, а також просив стягувати допомогу в подальшому.

Відповідач, отримавши 18 березня 2011 року копію ухвали про відкриття скороченого провадження, письмових заперечень чи заяву про визнання позову не надіслав, тому суд розглядає справу на підставі наданих позивачем доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 357910 від 18.09.2001 року.

Позивачу 26 січня 2011 року була виплачена допомога на оздоровлення за 2010 рік в сумі 100 грн., що підтверджується довідкою № 1666/05 від 09.03.2011 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до Закону № 796-ХІІ і статтю 48 викладено у такій редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними і положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які діяли з 1 січня 2008 року до 22 травня 2008 року, втратили чинність.

З того часу відновили дію положення статті 48 Закону № 796-ХІІ у попередній редакції, які у 2010 році не змінювались.

Отже, у 2010 році учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відносяться до 2 категорії, щорічна допомога на оздоровлення повинна була виплачуватись в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, суд вважає, що позивачу в 2010 році при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення повинні були застосовуватись положення ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щодо виплати такої допомоги у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, а не у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Частиною 1 статті 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»установлено з 1 жовтня 2010 року розмір мінімальної заробітної плати 907 гривень на місяць.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача є неправомірними і тому слід зобовязати управління праці та соціального захисту населення Камянець Подільської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2, як ліквідатору 2 категорії, відповідно до вимог ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з мінімальної заробітної плати встановленої ст. 53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат Задовольняючи вимоги щодо нарахування та виплати соціальної допомоги, суд вважав за можливим вийти за межі позовних вимог на підставі ст. 11 КАС України для повного захисту прав позивача.

Разом з тим не підлягає задоволенню позовна вимога позивача в частині зобовязання відповідача в подальшому проводити нарахування та виплату відповідної надбавки до пенсії як дитині війни, оскільки згідно ч.1ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Встановлено, що позивачем в своїй позовній заяві не зазначено обставин, щодо порушення в майбутньому його прав відповідачем.

Щодо судового збору, то в силу п. 18 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито»позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки судовий збір при подачі позовної заяви ним був сплачений, то слід розяснити позивачу, що в силу ч. 2 ст. 89 КАС України за його клопотанням судовий збір буде йому повернуто.

Щодо клопотання про поновлення строку звернення до суду з вимогами за 2010 рік, то з врахуванням того, що проплата такої допомоги була проведена лише в січні 2011 року, суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущений.

Керуючись ст. ст. 5, 7- 9, 11, 14, 17-19, 158, 183-2, 186 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Кам'янець Подільської міської ради щодо невиплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі, який передбачені ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кам'янець Подільської міської ради у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»провести нарахування та виплату ОСОБА_2, щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 за 2010 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат у відповідності до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімальної заробітної плати встановленої ст. 53 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню, однак на неї може бути подано сторонами апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кам'янець-Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу подано не було.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Л. М. Гладій