Справа № 368/1118/13-а
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2013-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 368/1118/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2013 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Мозгова Н.О.

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу № 1 ДПС з обслуговування стаціонарних постів ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 01.06.2013р. в своїй поштовій скриньці вона знайшла постанову ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2013 р. на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22.02.2013 р. серія АВ1 № 064008. Згідно вказаної постанови на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді 260 грн. штрафу, за те, що 22.02.2013 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснила обгін попутного транспортного засобу, який рухався більше 30 км/год, з виїздом на смугу зустрічного руху перетнувши дорожню розмітку 1.1 «Суцільна лінія», чим порушила п. 34 1.1 ПДР України. Дану постанову вона вважає незаконною та просить скасувати оскільки вона винесена з порушенням законодавства.

В судове засідання сторони не з»явилися будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Позивачка надіслала заяву в якій просить слухати справу у її відсутність, свій позов підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора ДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів прапорщика ОСОБА_2 від 22.02.2013 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штрафу в розмірі 260 грн. Згідно постанови ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснила обгін попутного транспортного засобу, який рухався більше 30 км/год, з виїздом на смугу зустрічного руху перетнувши дорожню розмітку 1.1 «Суцільна лінія» чим порушила п. 34 1.1 ПДР України.

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а тому, суд вважає, що дану постанову слід визнати незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Дійсно 22.02.2013 року ОСОБА_1 рухалася на своєму автомобілі НОМЕР_2 по автодорозі «Київ-Знамянка». Приблизно на 65 км цієї дороги вона здійснила обгін іншого попутного автомобіля на ділянці дороги з доброю оглядовістю. Жодних знаків про заборону обгону перед початком маневру не було, тому передбачити наявність зміни дорожньої розмітки не могла.

Виїзд на зустрічну смугу руху вона здійснила пересікаючи пунктирну роздільну лінію, і закінчила маневр виїжджаючи на свою смугу руху на початку суцільної роздільної лінії. При цьому жодної аварійної ситуації не створювала, іншим учасникам дорожнього руху не перешкоджала, а лише закінчувала маневр. В її діях не було жодних ознак умислу чи вини. Після закінчення маневру, коли вже рухалася по своїй смузі, автомобіль зупинив інспектор ДПС, та почав ставити у вину те, що нібито при обгоні ОСОБА_1 перестнула суцільну роздільну лінію. Пояснення працівник ДПС не прийняв до уваги, а склав протокол про адміністративне правопорушення та постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.02.2013 р. серія АГ2 № 055508 я «здійснила обгін попутного транспортного засобу, який рухався більше 30 км/год, з виїздом на смугу зустрічного руху перетнувши дорожню розмітку 1.1 «Суцільна лінія», за що, як вказано в протоколі, передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, повязане з виїздом на смугу зустрічного руху.

п. 14.6. Правил дорожнього руху дає вичерпний перелік випадків, коли обгін заборонено.

ОСОБА_1 здійснила обгін транспортного засобу з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, будь-яких доказів того, що вона здійснила обгін транспортного засобу з порушенням п. 14.6. ПДР України інспектором ДПС надано не було.

При складанні протоколу, при наявності порушення вимог ПДР України щодо обгону, інспектор ДПС мав би вказати про порушення одного з підпунктів п.14.6. ПДР. Однак інспектор зробив посилання на п. 8.5.1., який по своїй суті є інформативним: (8.5.1. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 Правил.). Даний факт свідчить про те, що інспектор сам був не впевнений у своїх діях.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її точно у відповідності з законом.

Таким чином інспектором ДПС не дотримано вимог закону, зокрема ст. 280 КУпАП, позаяк не зясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим істотно порушені мої права .

Приладу, яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР на момент здійснення правопорушення у співробітника ДАІ не було.

Між тим, ст..14-1 КпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

У відповідності до п.19.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 27.03.2009 N 111), Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. Тому, при оцінці, як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про використовувані прилади.

На прохання позивачки, надати інспектором ДПС матеріали, які підтверджували факт вчинення нею правопорушення, на що інспектором ДПС дане прохання було відхилене, без вагомої на те причини.

Враховуючи те, що в інспектора ДПС був відсутній прилад фіксації порушень ПДР, визначити вказану в протоколі про адміністративне правопорушення швидкість (30 км/год) попутного транспортного засобу та зафіксувати момент виїзду на смугу зустрічного руху з перетинанням «суцільної лінії» інспектор не мав ніякої можливості, тому вказані в постанові обставини правопорушення є надуманими інспектором ДПС.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) Позивача (ч. 2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КУАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування щодо правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 Постанови від 06.03.2008 р. № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду, „до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з грубим порушенням законодавства, а отже підлягає скасуванню.

Дану постанову позивачка, згідно ст.255 КУпАП в десятиденний термін не оскаржила тому, що під час зясування обставин справи інспектор ДПС повідомив що в звязку з відсутністю складу правопорушення притягувати її до адміністративної відповідальності не має підстав та повернув водійські права та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак, 01.06.2013р. в своїй поштовій скриньці позивачка знайшла постанову ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2013 р. на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення від 22.02.2013 р. серія АВ1 № 064008. Оскільки позивачка з поважних причин пропустила строк на оскарження постанови, то суд вважає за необхідне поновити її строк для оскарження.

А тому, суд вважає вимоги позивачки правомірними, постанову Інспектора ДПС взводу № 1 ДПС з обслуговування стаціонарних постів ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 грн. штрафу такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 104,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання адміністративного позову до суду, як такий, що пропущений з поважних причин.

Визнати незаконною та скасувати постанову Інспектора ДПС взводу № 1 ДПС з обслуговування стаціонарних постів ОСОБА_2 серія АВ1 № 064008 від 22.02.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3