Справа № 2-а-869/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-869/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2011 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС Відділення Державної автомобільної інспекції Рогатинського району Івано-Франківській області ОСОБА_3 про скасування постанови АТ № 127340 від 12 лютого 2011 року по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії інспектора ДПС Відділення Державної автомобільної інспекції Рогатинського району Івано-Франківській області ОСОБА_3 неправомірними, а винесену ним 12 лютого 2011 року постанову серії АТ № 127340 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., незаконною, звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати вищезазначену постанову.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить його позов задоволити.

В ідповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, яка міститься в матеріалах справи, а тому суд вважає, що відповідач без поважних на те причин не зявився до суду, що дає суду підставу розглянути справу у його відсутності по наявних у ній матеріалах .

Суд, вислухавши пояснення позивача та розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із оглянутої в судовому засіданні постанови серії АТ № 127340 встановлено, що 12 лютого 2011 року, об 11 год. 30 хв., в м. Рогатині позивач, керуючи транспортним засобом «Рено»із д.н.з. НОМЕР_1, за порушення Правил дорожнього руху, а саме, за керування транспортним засобом в умовах недостатньої видимості без ввімкнення фар ближнього світла був зупинений працівниками ДПС, і за вищезазначене правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

В судовому засіданні позивач пояснив, що 12 лютого 2011 року, близько 11год. він, керуючи транспортним засобом, дійсно в місті Рогатині був зупинений працівниками ДПС, однак вважає, що порушень Правил дорожнього руху з його сторони не було. Він, хоч і керував транспортним засобом, у якому не були ввімкнені фари ближнього світла, однак вважає, що для цього не було необхідності, бо видимість була достатньою. У момент зупинки його автомобіля інспектором видимість була більша ніж 500 м., а згідно п.1.10 ПДР недостатня видимість - видимість дороги у напрямку руху менше 300 м. у сутінках, в умовах туману, дощу чи снігопаду, а так жодних із перелічених умов підчас складання працівником ДАІ не було, тому і не було потреби у ввімкненні фар ближнього світла. Вважає дії працівника ДПС щодо нього упередженими та незаконними, оскільки останній, складаючи протокол про вчинення ним зазначеного правопорушення, просто відомстив йому за те, що він відмовився посвідчити той факт, очевидцем якого він не був. В своїх поясненнях позивач також зазначив, що працівником ДАІ при складанні щодо нього протоколу не було залучено у якості свідків осіб, які би були очевидцями факту вчинення ним правопорушення, не відібрано від них письмових пояснень, крім цього, у працівника ДАІ не було приладу чи технічного засобу, якими б він міг виміряти дистанцію видимості, у якості доказу до матеріалів адміністративної справи не долучено документу про погодні умови.

Судом також встановлено, що при складанні працівником ДАІ адміністративного протоколу позивач давав пояснення, ідентичні поясненням, даним ним у судовому засіданні, своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнавав і власноручно написав у своїх поясненнях, що з його сторони порушень Правил дорожнього руху не було.

Вищезазначений факт підтверджується оглянутим у судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії АТ 1 № 050700, складеним працівником ДАІ 12 лютого 2011 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП, є протокол про адмінпорушення від 12 лютого 2011 року, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Свідки при складанні протоколу не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Постанову серії серії АТ № 127340 від 12 лютого 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області підпис ОСОБА_1

Копія постанови з оригіналом вірна.

Оригінал постанови знаходиться в справі № 2"а- 869/11р.

В.о. голови Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4