Справа № 21093/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2010 р.справа № 2а-207/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання дій неправомірними та стягнення коштів на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування не в повному обсязі, щорічної одноразової допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991р. №796-ХІІ (надалі по тексту Закон №796). Також просив стягнути на його користь, з відповідача невиплачену, суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006, 2007 роки в сумі 7725,00 грн. Доповнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив стягнути на його користь суму невиплаченої допомоги на оздоровлення за 2005, 2006, 2007 та 2008 роки в розмірі 10650,00 грн.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року, позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради щодо нарахування позивачу щорічної одноразової допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи»в 2007 та 2008 роках, зобовязано відповідача до нарахувати позивачу щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2007 та 2008 роки відповідно до ст. 48 Закону №796 в сумі 5125,00 грн. та забезпечити виплату цих коштів.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та перебуває на обліку у відповідача. Згідно довідки відповідача виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу проводились відповідно до Постанов Кабінету міністрів України №562 від 12.07.2005р. «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та №836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796 (в редакції від 20.06.1996 року) передбачена щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам І і ІІ групи пять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам чотири мінімальні заробітної плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - пять мінімальних заробітних плат; 3 категорії три мінімальні заробітні плати.

Дію абзацу другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону №796 зупинено на 2006 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 20.12.2005 № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Дію абзацу другого, третього четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 Закону №796 зупинено на 2007 рік в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від 19.12.2006 № 489-V. Проте, зупинення дії абзацу другого, третього, четвертого, пятого, шостого, сьомого частини четвертої статті 48 на 2007 рік, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України від 19.12.2006 № 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007. Таким чином, дію ч. 4 ст. 48 Закону №796 було відновлено з 09 липня 2007 року.

Відповідно до Закону України від 28.12.2007 № 107-VI частину четверту ст. 48 Закону №796 викладено в такій редакції: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України». Проте, зміни, внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008. Таким чином, дію ч. 4 ст. 48 Закону №796 було відновлено з 22 травня 2008 року.

З довідки відповідача та пояснень представника в судовому засіданні вбачається, що щорічна допомога на оздоровлення за 2007 рік була виплачена в листопаді 2007 року, а за 2008 рік нарахована в жовтні 2008 року та виплачена в січні 2009 року.

Отже, на час виплати допомоги за 2007 рік та нарахування та виплати допомоги за 2008 рік зупинення дії ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Законів України Про Державні бюджети на 2007, 2008 роки рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та 22.05.2008р. визнані неконституційними, тому при виплаті спірних сум відповідач повинен був застосувати ст. 48 Закону №796 з виплатою допомоги на оздоровлення у кратному розмірі відповідно до мінімального розміру заробітної плати на час проведення виплати.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про неправомірність дій відповідача щодо позовних вимог відносно виплати сум на оздоровлення за 2007 та 2008 роки.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині застосування положень ст.ст. 99, 100 КАС України, оскільки позивач про порушення своїх прав дізнавався кожного разу при отриманні виплат та поважних причин для поновлення строку звернення до суду не навів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2009 року без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її тексту у повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 14 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_2