Справа № 14996/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2010 р. справа № 2а-145/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради та ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-145/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, третя особа Міністерство праці та соціальної політики України про стягнення недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено часткового, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду і зобовязано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки недоплачену суму допомоги по догляду нею за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року в розмірі 2166,12 грн.

З вказаною постановою суду першої інстанції не погодилася як позивачка так і відповідач з підстав порушення норм матеріально та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради вказує на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується позивачці у розмірі, що визначений Законом, а тому посадові особи відповідача діяли у відповідності до вимог чинного законодавства та не порушували прав позивачки.

Позивачка на обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення відповідачем норм діючого законодавства, а саме: Конституції України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та інші, на правову невизначеність щодо джерел фінансування, не застосування Європейської практики. Вказую, що бездіяльністю відповідача порушені її права та права дитини, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправність дій відповідача субєкта владних повноважень щодо призначення, нарахування та виплати позивачці у період 2007-2008 р.р. державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у звязку з народженням 06.01.2006 року дитини, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради та з липня 2007 р. отримувала щомісячну соціальну допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а у період 2008 року позивачці нараховувалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». А саме, відповідачем було виплачено позивачці допомогу у період 2007 року: у липні 101,16 грн., у серпні 103,41грн., у листопаді 107, 73 грн., у грудні 110,88 грн.; у вересні-жовтні-104,85 грн. щомісячно; а у період січня - грудня 2008 року по 130,00 грн. щомісячно.

Законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в частині підтвердження права позивачки на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років починаючи з дня її звернення до УПСЗН у липні 2007 року та до кінця бюджетного 2007 року, тобто до 31.12.2007 року є беззаперечним, оскільки це право підтверджено Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р., яким визнані неконституційним положення п.14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що встановлювали інший розмір виплати.

Враховуючи, що вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статі зазначеного закону, що визнані неконституційними, суд першої інстанції правильно встановив, що при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачу слід було керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції діючій до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р. положення наведеної норм Конституції України щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положеннями ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України» щодо порядку виконання рішень, висновків Конституційного Суду України треба розуміти як право Конституційного Суду України у разі необхідності визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки його виконання та покласти обов'язок на відповідні державні органи забезпечити це виконання. При цьому незалежно від того, чи визначено в рішенні, висновку Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Таким чином, наведені норми свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача щодо відсутності у відповідача обовязку нараховувати та виплачувати позивачці у період з 09.07.2007 р. у розмірі 463 грн. та з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р. у розмірі 470 грн. державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років.

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачці у період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. щомісячної державної допомоги у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, колегія суддів вважає правильними висновки суду щодо обовязку відповідача донарахувати та виплатити позивачці суму недоотриманої нею допомоги за вказаний період часу виходячи із прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років з 09.07.2007 р. у розмірі 463 грн. та з жовтня 2007 року у розмірі 470 грн., за відрахуванням отриманих позивачкою сум допомоги у період жовтня-грудня 2007 р., що склала загальну суму у розмірі 265.48 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи управління праці та соціального захисту населення, які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій, у тому числі: державної допомоги сім'ям з дітьми - є органами виконавчої влади і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції та вимогам Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», яким встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ст.1 цього Закону громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. А відповідно до ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»встановлено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, призначаються і виплачуються органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків дитини.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції у вищенаведеній частині щодо визнання права за позивачкою на отримання допомоги по догляду за дитиною до догляду за дитиною до трьох років у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року - належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального закону, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Належним чином мотивованою та такою, що за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального закону, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції в частині відмови позивачці у задоволені її вимог про захист прав та їх відновлення за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року.

Що стосується рішення суду щодо неправомірності дій відповідача, зобовязання його вчинити певні дії та стягнення допомоги по догляду за дитиною за 2008 рік, то в цій частині вимоги позивачки необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 - частина перша статті 15 викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень»; пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення»викладений у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма закону, відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», функції по виплаті допомоги до догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету.

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»зі змінами внесеними, постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57.

За Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 «Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік». При цьому пункт 23 неконституційним визнаний не був.

Отже, колегія суддів не вбачає порушень з боку відповідача у 2008 р. вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям».

Разом з тим, задля зрозумілості судового рішення та усунення невизначеності у взаємовідносинах між сторонами спору колегія суддів вважає за необхідне внести зміни до резолютивної частини постанови, оскільки суд першої інстанції правильно обґрунтувавши в мотивувальній частині протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачці у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року державної допомоги по догляду за дитиною у розмірі меншому ніж прожитковий мінімум встановлений для дітей віком до 6 років, що узгоджуються з приписами ст.2 та ст.11 КАС України, у той же час не зазначив про протиправність дій відповідача в резолютивній частині постанови, а також змінити виключивши з резолютивної частини постанови конкретно визначену суму.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне конкретизувати резолютивну частину оскаржуваної постанови шляхом її доповнення вказівкою на: протиправність дій відповідача та його обовязок виплатити позивачці донараховані суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та виключивши суму у розмірі 2166,12 грн.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради та ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2009 року змінити, доповнивши резолютивну частину постанови наступним

Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у період з 09.07.2007 р по 31.12.2007 року у розмірах менших ніж встановлений у вказаний період часу Законом прожитковий мінімум для дітей віком до шести років.

Виключити із абзацу третього постанови Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2009 року суму та викласти абзац третій у наступній редакції, а саме: зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивачки недоплачену суму допомоги по догляду нею за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

В іншій частині постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2010 року.

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3