Справа № 2-а-59/11
Суддя: Мамаєв В. А.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-59/11 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2011 року суддя Великолепетиського районного суду Херсонської області Мамаєв В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Великолепетиському районі про визнання рішення протиправним та зобов»язати призначити пенсію

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання рішення протиправним та зобов»язати призначити пенсію, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується відповідним посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серія А № 282322. Відповідно до ст.ст. 49, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28.02.1991 року вона, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на отримання державної пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років (п.1 ст. 55 Закону), так як працювала у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року. Факт її роботи в зоні відчуження у період з 05 по 21.06.1986 року підтверджується довідкою ВАТ «Київенергобуд»№ 233 від 11.12.1996 року (Довідка ф.122), яке згідно довідки № 236 від 11.12.1996 р. є правонаступником управління будівництва Чорнобильської АЕС. 27 серпня 2010 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду в Великолепетиському районі з заявою про призначення їй з 20.09.2010 року пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) за період роботи з 05 по 21.06.1986 року. Але своїм листом від 23.12.2010 року № 7207/02 відповідач відмовив у призначенні пенсії. Позивач вважає, що рішення відповідача щодо відмови у призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону прийняте абсолютно необґрунтовано, не на підставі і не у спосіб, що передбачені Законом, а тому є протиправним. На підставі ст.ст. 15, 49, 55, 56, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28.02.1991 року. Позивач просить суд визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі щодо відмови їй у призначенні пенсії як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період роботи з 05 по 21.06.1986 року в м. Прип»ять Управління будівництва Чорнобильської АЕС; зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі призначити їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20 вересня 2010 року пенсію як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка працювала у зоні відчуження з 05 по 21.06.1986 року відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та провести відповідні виплати.

Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що основним документом, що визначає час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф.122, яка видається на підставі первинних документів лише тим підприємством, в складі якого працівник безпосередньо виконував роботу по ліквідації наслідків аварії. В зв»язку з тим, що в наданих довідках відсутня підстава видачі, управлінням було направлено запит на проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідки ф.122 та підтвердження факту роботи ОСОБА_1 з 05 по 21.06.1986 р. в м. Прип»ять УБ Чорнобильська АЕС до УПФ України в Деснянському районі м. Києва. Акт перевірки надійшов 20.12.2010 р. В результаті перевірки були використані особові рахунки за 1986 р. по Управлінню будівництва Чорнобильської АЕС, в яких не виявлено відомостей про нарахування заробітної плати Позивачеві. Для перевірки не були надані книги наказів по підприємству, книги наказів про відрядження, книги наказів про преміювання за роботу в зоні, подорожні листи, табелі робочого часу у зв»язку з їх відсутністю. Тому рішенням від 22.12.2010 р. № 28 позивачу було відмовлено в призначені пенсії як ліквідатору ЧАЕС згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період роботи з 05 по 21.06.1986 р. в м. Прип»ять УБ Чорнобильською АЕС у зв»язку з тим, що довідка ф.122 видана не за встановленою формою (відсутня підстава видачі), не підтверджено її достовірність, а також у зв»язку з тим, що позивач у той час згідно трудової книжки працювала в Херсонському ХБК. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Суддя, розглянувши справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суддя встановив, що позивач працювала на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у період з 05 по 21.06.1986 року, що підтверджується довідкою ВАТ «Київенергобуд»№ 233 від 11.12.1996 року (Довідка ф.122), яке згідно довідки № 236 від 11.12.1996 р. є правонаступником управління будівництва Чорнобильської АЕС. На момент роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС її прізвище було Таран, а після одруження 25.10.1986 р. змінила прізвище на Петруша, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КГ № 447498. 27 серпня 2010 року позивач звернулася до Відповідача з заявою про призначення їй з 20.09.2010 року пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2) за період роботи з 05 по 21.06.1986 року відповідно до ст. 55 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28.02.1991 року(ОСОБА_2 № 796-ХІІ) . Але своїм рішенням від 22.12.2010 року № 28 відповідач відмовив позивачеві у призначенні пенсії як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно ст. 55 Закону № 796-ХІІ, мотивуючи це тим, що довідка ф.122 видана не за встановленою формою, так як вказана довідка повинна видаватися на підставі первинних документів лише тим підприємством, в складі якого працівник безпосередньо виконував роботу по ліквідації наслідків аварії, не підтверджена достовірність довідки ф.122, а також мотивував відмову тим, що в цей час згідно записів трудової книги позивач працювала в Херсонському ХБК.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони відповідно до вимог ч.3 ст. 2 КАС України.

Позивач дійсно працювала в Херсонському ХБК, а до м. Прип»ять поїхала працювати за рахунок днів відпочинку, наданих як компенсація за роботу у вихідні дні (відгулів), що не суперечило вимогам ст. 72 КЗпП України. Посилання відповідача на те, що довідка ф.122, надана відповідачем, видана не за встановленою формою (відсутня підстава видачі) є необґрунтованим, оскільки довідка відповідно до ст. 15 Закону № 796-ХІІ видана організацією, де позивач працював по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, форма довідка ф.122 була затверджена постановою Державного комітету СРСР по питанням праці і соціальним питанням від 09.03.1988 року № 122, а тому видана за встановленою формою. Заперечення відповідача про те, що актом перевірки Деснянського УПФ України не підтверджено достовірність довідки ф.122 та факт роботи позивача в м. Прип»ять Управління будівництвом Чорнобильської АЕС з 05 по 21.06.1986 року, суд не бере до уваги як необґрунтований та такий, що спростовується наданими позивачем доказами. В заперечені на позовну заяву відповідач зазначив, що під час здійснення перевірки спеціалістом УПФ України в Деснянському районі м. Києва були використані лише особові рахунки за 1986 рік по УБ Чорнобильської АЕС, але не були використані книги наказів по підприємству, книги наказів по відрядженням, книги наказів про преміювання за роботу в зоні, подорожні листи, табелі обліку робочого часу через їх відсутність. Тому за відсутності відомостей про позивача лише в особистих рахунках не можна стверджувати про недостовірність довідки ф.122 та факту роботи позивача в м. Прип»ять Управління будівництвом Чорнобильської АЕС з 05 по 21.06.1986 року. Частиною 4 ст. 15 Закону № 796-ХІІ передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Таким чином, період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 15 Закону № 796-ХІІ повинний бути підтверджений лише довідкою відповідної організації, де особа здійснювала відповідну роботу. Робота позивача у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 05 по 21.06.1986 року підтверджується відповідною довідкою ф.122, виданою ВАТ «Київенергобуд»№ 233 від 11.12.1996 року, яке згідно довідки № 236 від 11.12.1996 р. є правонаступником управління будівництва Чорнобильської АЕС. Крім того, факт роботи позивача у вказаний період по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується довідкою ВАТ «Київенергобуд»від 30.10.1996 р. № 188 про отримання позивачем заробітної плати по місцю роботи в управління будівництва (УБ) Чорнобильської АЕС за період з 05 по 21.06.1986 р. по відомостям № 6 у розмірі 428 грн. з урахуванням коефіцієнта 3 відповідно до ОСОБА_3 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7. Також це підтверджується письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які також є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, і працювали разом з позивачем в управлінні будівництва Чорнобильської АЕС. Крім того, позивач має посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серія А № 282322, яке відповідно до ч.3 ст. 65 Закону № 796-ХІІ є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право на пільги, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 49, ч.1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно він кількості робочих днів, надається пенсія зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.

Відповідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення жінками 55 років та за наявності страхового стажу не менше п»яти років (відповідач не заперечує наявність у позивача страхового стажу менше п»яти років), а відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Вказаного Закону пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Тому, відповідно до ст.ст. 49, 55 Закону № 796- ХІІ, ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»позивач має право на отримання державної пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років, починаючи з 20.09.2010 року.

Враховуючи вищевикладене, рішення щодо відмови у призначенні пенсії позивачеві згідно ст. 55 Закону в порушення вимог п. п. 1, 3 ч.3 ст. 2 КАС України прийняте відповідачем необґрунтовано та не на підставі і не у спосіб, що передбачені Законом, а тому є протиправним і порушує право позивача на отримання пенсії, а отже позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3 гр. 40 коп., сплата яких документально підтверджується квитанцією № 77 від 24.12.2010 року. Сплачений позивачем судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом (сплачено на 5 грн. 10 коп. більше) відповідно до ч.2 ст. 89 КАС України повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі ст.ст. 15, 49, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 162-163, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період роботи з 05 по 21.06.1986 року в м. Прип»ять Управління будівництва Чорнобильської АЕС.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Великолепетиському районі призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20 вересня 2010 року пенсію як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка працювала у зоні відчуження з 05 по 21.06.1986 року згідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та провести відповідні виплати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Великолепетиський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

В.о. голови суду ОСОБА_6