Справа № 10797/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2010 р. справа № 2а-662/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Довгинцівського районного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2а-662/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Довгинцівського районного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобовязано відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2008-2009 рік в сумі 5525 грн. В решті позовних вимог судом відмовлено.

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодився відповідач, який оскаржив постанову Довгинцівського районного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права

Апеляційна скарга відповідача мотивована неврахуванням положень постанов Кабінету Міністрів України, які для управління є обовязковими до виконання і якими відповідач керувався при нарахуванні та виплати позивачу суми допомоги на оздоровлення. Вказує на відсутність фінансових можливостей управління і на те, що відповідач є розпорядником бюджетних коштів, та діє в межах бюджетних асигнувань Просить розглядати справу за відсутності його представника та скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволені позову.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії у звязку з чим перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та користується правом на отримання щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»згідно змісту якої: щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Частиною 5 статті 48 вищенаведеного Закону щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно ч.7 ст.48 вищенаведеного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Проте, судом встановлено, що відповідачем за 2008-2009 рік позивачу було нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення в сумі 100 грн., за один рік.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з конституційного принципу неможливості звуження прав позивача на належне соціальне забезпечення, із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами та вірно врахував рішення Конституційного Суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року, а тому обґрунтовано визнав, що при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2009 рік, відповідач зобовязаний був керуватися приписами статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та нарахувати позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, з застосуванням розміру заробітної плати, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2008-2009 рік»на час виплати допомоги, тобто на липень місяць 2008-2009 року.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача та наявності підстав для його зобовязання донарахувати і доплатити позивачу недоотриману ним у липні 2008-2009 р., суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2009 рік, оскільки з 22 травня 2008 року у звязку з прийнятим Конституційним Судом України рішення № 22-рп/08 від 22.05.2008 р., були визнанні неконституційними, а відповідно нечинними положення пп.11 п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими на період 2008 року призупинялася дія ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щодо визначення розміру щорічної одноразової допомоги на оздоровлення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що без скасування та зміни постанови суду першої інстанції, якою спір по справі вирішено правильно, підлягає виключенню з резолютивної частини цієї постанови конкретно визначений судом розмір заборгованості по недоплаченій позивачу сумі допомоги на оздоровлення, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями по розрахунку, нарахуванню та призначенню соціальної допомоги заміст субєкта владних повноважень. Такі дії знаходиться у виключній компетенції відповідача, який у своїй діяльності повинен керуватися не підзаконними актами, а Законом та зобовязаний при відновлені порушених прав ОСОБА_1 діяти з урахуванням встановленого судом права позивача на отримання у липні 2008-2009 року щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи із встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2008-2009 рік»в липні 2008-2009 року розміру заробітної плати.

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішені спору та постановлені рішення у справі, правильно застосовано норми матеріального права, що свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача та відсутності підстав для скасування або зміни постанови суду першої інстанції

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної у місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без задоволення, постанову Довгинцівського районного суду в м.Кривому Розі Дніпропетровської області від 13 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2 ОСОБА_3