Справа № 363/2014/15-а
Суддя: Котлярова І. Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"02" червня 2015 р. Справа № 363/2014/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 року, Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,

при секретарі:ОСОБА_2,

за участю:

представника позивача

представника відповідача

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Вишгород адміністративний позов ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправним та скасування рішення начальника управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області від 11.03.2015 року №30 та зобовязання призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2 категорії, у звязку із чим він 14.02.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 22.05.2014 року начальником Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області було прийнято рішення №626, яким ОСОБА_5 було відмовлено в призначені пенсії. Дане рішення ним було оскаржено до суду, та згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року у справі №363/3024/14-а рішення №626 було визнано протиправним та скасоване, зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області вирішити питання щодо призначення ОСОБА_5 пенсії із зменшенням пенсійного віку. Дана постанова суду відповідачем була оскаржена, та згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2014 року апеляційну скаргу залишено без задоволення. На виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року, управлінням переглянуто питання, щодо призначення ОСОБА_5 пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та прийнято рішення від 11.03.2015 року №30, яким повторно відмовлено у призначені пенсії. Мотивуючи повторну відмову у призначені пенсії ОСОБА_5, начальник управління у своєму рішенні №30 посилається на ті ж самі підстави, що й у рішенні №626 та не зазначає жодної нової обґрунтованої підстави для відмови у призначенні пенсії. Крім того, позивач зазначає, що єдиною підставою відмови у призначені йому пенсії, начальник управління, як і в рішенні №626, так і в рішенні №30 зазначає недоведеність ОСОБА_5 періоду та місця проведення робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Але, позивач зазначає, що дані факти та обставини встановленні постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року, де зазначено, що ОСОБА_5 доведено свою участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та наданими документами підтверджено період та населений пункт, де позивач виконував відповідні роботи, а саме с.Залісся, Чорнобильського району з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року. У звязку із чим, позивач просить скасувати рішення №30 від 11.03.2015 року як протиправне, оскільки факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вже встановлений рішенням суду, яке у відповідності до ст.255 КАС України є обовязковим для усіх субєктів та підлягає виконанню на всій території України, а також просить зобовязати Управління призначити йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, з 17.11.2013 року, то б то з дати коли йому виповнилось пятдесят років.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник пояснили, що на задоволенні позовних вимог наполягають, дали пояснення, аналогічним викладеним у позові, просили позов задовольнити у повному обсязі. Також представник позивача у судовому засіданні пояснив, що відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у звязку із чим вважає, що оскільки позивач перебував та працював у с.Залісся, Чорнобильського району у період з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року,

тобто працював у зоні відчуження у період, необхідний для призначення йому пенсії із зменшенням пенсійного віку, позовні вимоги підлягають повному задовленню.

Представник відповідача Управління Пенсійного Фонду України у Вишгородському районі Київської області позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що для підтвердження періодів перебування в зоні відчуження заявником надається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи обєкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Надані до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області ОСОБА_5 документи, для призначення пенсії за віком, а саме список учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - ППЗ «Поліський», наказ про відрядження №247 від 02.05.1986 року та наказ про преміювання№257 від 08.05.1986 року не є первинними документами, тому, що не містять інформації про період роботи, населений пункт чи обєкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а в особових рахунках не зазначена плата за виконану роботу. Крім того, представник відповідача пояснила, що після отримання управлінням постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року, яка набрала законної сили, ними було сформовано службову записку щодо виконання даного рішення, а саме «вирішення питання щодо призначення ОСОБА_5 пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії» та розглянуто повторно наявні документи надані ОСОБА_5 при зверненні до управління та винесено рішення №30 від 11.03.2015 року, яким, на думку представника відповідача, позивачу було цілком обґрунтовано відмовлено у призначені пенсії із зменшенням віку, у звязку із не наданням позивачем необхідних документів. У звязку із чим просила у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю вимог.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.21 Конституції України усі люди є вільними і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчій від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Основним положенням щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист, визначений Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №279388 (а.с.30). З записів в трудовій книжці ОСОБА_5 вбачається, що він працював газоелектрозварювальником на ППЗ «Поліський» (а.с.16-18). Згідно наказу від 02.05.1986 року №247 працівник ППЗ «Поліський» ОСОБА_5 був направлений для ліквідації наслідків аварії в с.Залісся Чорнобильського району з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року (а.с.11-12) та згідно наказу №257 від 08.05.1986 року його за виконання задач, поставлених перед групою, проявлення високої дисципліни та оргізованності було премійовано грошовою премією (а.с.13-14) та відповідно до архівної довідки №20 від 28.02.1992 року ОСОБА_5 виконував роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року (а.с.15).

Зазначені документи, крім іншого, є підставою для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Згідно постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року у справі №363/3024/14а, яка набрала законної сили (а.с.5-7), на підставі зазначених вище документів було встановлено те, що позивачем ОСОБА_5 було підтверджено його особливий статус статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, а також особи, яка має право користуватися певними пільгами, відповідним посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Крім того, ч.2 ст.255 КАС України передбачено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, на підставі наданих документів, постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року, суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню обставини стосовно того, що ОСОБА_5 будучи працівником ППЗ «Поліський» на підставі наказів та відповідної архівної довідки, у яких зазначений період участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та населений пункт, тобто є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС та працював у зоні відчуження, а саме: с.Залісся, Чорнобильського району, з 02.05.1986 року по 05.05.1986 року.

Рішенням Начальника управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області від 11.03.2015 року №30 ОСОБА_5 було відмовлено у призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, з мотивів того, що надані ним документи не є первинними, бо не містять інформації про період роботи, населений пункт та обєкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС (а.с).

Крім того, із тексту даного рішення вбачається, що воно приймалось на підставі постанови Вишгородського районного суду Київської області від 22.08.2014 року, але без прийняття до уваги обставин, які були встановленні даним рішенням, а саме участі ОСОБА_5 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 02.05.1986 року по 05.05.1986 р. у с.Залісся Чорнобильського району, та які відповідно до вимог ст.255 КАС України, є обовязковими і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 105 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача та зобовязання відповідача прийняти рішення або вчинити певні дії.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині визнання протиправним рішення Начальника управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області №30 від 11.03.2015 року, оскільки воно прийнято без врахування обставин, встановлених постановою, суду, що набрала законної сили, а тому дане рішення підлягає скасуванню.

Статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, із зменшенням віку, з якого вони мають право на пенсію, на 10 років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, 17.11.2013 року виповнилось 50 років, що підтверджується даними з паспорту громадянина України виданого Вишгородським РВ ГУМВС України в Київській області 09.01.1997 року на імя ОСОБА_5 (а.с.19-20).

Статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

На підстави викладеного, суд вважає також, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача призначити ОСОБА_5 пенсію із зменшенням пенсійного віку підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Здійснюючи розгляд справи суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1,3, частиною 2 статті6, статтею8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

У звязку з чим, суд вважає, що рішення Начальника управління Пенсійного Фонду України в Вишгородському районі Київської області №30 від 11.03.2015 року, повязане із відмовою у призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку визнати протиправним та скасувати, також за необхідне зобовязати відповідача призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 17 листопада 2013 року.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2,11,17,18,71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання протиправним та скасування рішення начальника управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області від 11.03.2015 року №30 та зобовязання призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку - задовольнити у повному обсязі.

Визнати рішення начальника Управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області №30 від 11.03.2015 року про відмову у призначені пенсії із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_5 протиправним та скасувати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Вишгородському районі Київської області призначити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 17 листопада 2013 року.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя І.Ю.Котлярова