Справа № 2а-5116/11
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

28 травня 2015 року Д/800/2/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській області Дебольської Віри Іванівни про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2012 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській області Дебольської Віри Іванівни про визнання дій неправомірними - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року, адміністративний позов ОСОБА_4 до Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській області Дебольської В.І. про визнання дій неправомірними - задоволено.

Визнано неправомірними дії Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській області Дебольської В.І.

Скасовано рішення Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській пасті Дебольської В.І. № 1168 від 25 листопада 2010 року про стягнення коштів з ОСОБА_4 за період з 1 січня 2010 року по 28 лютого 2010 року в розмірі 20 % пенсії щомісячно з 1 грудня 2010 року до повного погашення.

4 вересня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Начальника Управління пенсійного фонду України в Київській області Дебольської В.І. - залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2013 року - без змін.

У березні 2013 року позивач звернулася до Київського апеляційного адміністративного суду з заявою про винесення додаткового рішення в частині зобов'язання відповідача негайно повернути їй незаконно утримані кошти в сумі 1 738, 24 грн.

20 листопада 2014 року Київським апеляційним адміністративним судом заяву задоволено частково. Ухвалено додаткову постанову, якою стягнуто з Управління пенсійного фонду України в Київській області на користь ОСОБА_4 незаконно утриманні кошти в сумі 1738,24 грн.

У січні 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшла заява ОСОБА_4 у якій вона просила ухвалити додаткове судове рішення зобов'язавши відповідача повернути їй незаконно утриманні кошти в сумі 1738,24 грн.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає, що підстав для задоволення заява позивача немає виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналогічні положення закріплені в Постанові Пленуму Вищого адміністративного України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20 травня 2013 року, де в пункті 17 також зазначено, що за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід'ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 168 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Суд касаційної інстанції постановляючи ухвалу від 4 вересня 2014 року по даній справі, за наслідками перегляду рішення суду апеляційної інстанції, яким було вирішено справу по суті, залишив його без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову про задоволення позову, не ухвалив рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, а саме з приводу стягнення з відповідача незаконно утриманих коштів.

В подальшому, суд апеляційної інстанції, за зверненням позивача, ухвалив додаткову постанову, якою вирішив вказану позовну вимогу.

Тобто, станом на час подання позивачем заяви про ухвалення додаткового судового рішення до суду касаційної інстанції, існувало додаткове судове рішення суду апеляційної інстанції про вирішення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача незаконно утриманих коштів.

Таким чином, подана позивачем до Вищого адміністративного суду України заява не містить підстав для ухвалення додаткового судового рішення, передбачених частиною першою статті 168 КАС України, тому в ухваленні додаткового судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтею 168 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_4 в ухваленні додаткового судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.О. Рибченко