Справа № 9332/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2010 р. справа № 2а-44/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької Районної у м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа Головне Управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2008 року позивач звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької Районної у м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнути з відповідача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2007 року по грудень 2008 року включно в розмірі 8643,79 грн. Зобовязати відповідача призначити щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.12.2008 року, у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років до 19 січня 2009 року.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2009 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

ОСОБА_1 не погодилась із постановою суду подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вона суперечить нормам матеріального права, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог у звязку із пропуском строку, оскільки положенням ч.2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007, на яке посилається позивач, було належним чином опубліковано в офіційному періодичному виданні «Вісник Конституційного суду України»№ 4 від 07.11.2007 року, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду лише 19 грудня 2008 року тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Крім того позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007 році виплачувалась щомісячно, отже про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатись після виплати зазначеної допомоги в листопаді 2007 року.

Доводи відповідача про поважність причин пропуску строку звернення до суду за захистом порушених прав, не спростовують рішення суду першої інстанції, та зводяться до намагань обґрунтувати причину пропуску строку недоступністю Рішення Конституційного Суду для ознайомлення.

Разом з тим судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач звернувся до суду 19 грудня 2008 року, а отже враховуючи річний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав позовні вимоги за період з 19 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач проводив виплати відповідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007з 09.07.2007 року.

Відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Статтею 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Недоплачена сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить:

за грудень : (470,00 110,88) : 31 х 13 = 150,60 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачу сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить 150,60 грн., яка підлягає нарахуванню та виплаті на користь позивача.

Посилання відповідача на відсутність відповідного фінансування даних видатків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки незалежно від того, чи визначено в рішенні Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, навіть при відсутності належного фінансування державою даного виду виплат, відповідач був зобовязаний діяти на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією.

Що стосується позовних вимог за 2008 рік, по стягненню недоплачених сум по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008 рік, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні цієї частини позовних вимог виходячи з наступного, відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та розділу ІІ і розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку що постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 23 січня 2009 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької Районної у м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 недоотриманої нею за період з 19 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, виходячи із розрахунку прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької Районної у м. Кривого Рогу Дніпропетровської області нарахувати ОСОБА_1 відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 19 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 150 (сто пятдесят) грн. 60 коп., та забезпечити виплату цих коштів».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 15 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_3