Справа № 2-а-596/11
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-596/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

за участю секретаря Якубовської М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам'янець-Подільському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський про зобовязання провести перерахунок пенсії в порядку встановленому ч.4 ст.122 КАС України, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський про зобовязання провести перерахунок пенсії. В обґрунтування вимог позивач вказує, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії. Йому надано другу групу інвалідності по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Згідно ст. 54 закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, крім цього згідно ст.50 зазначеного закону має право на отримання додаткової пенсії за шкоду спричинену здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Звертався до відповідача із заявою про перерахунок призначеної раніше пенсії однак листом від 20.12.2010 р. відповідач відмовив в проведенні перерахунку пенсії. Позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому згідно ст.ст.50, 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсію для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.07.2010 р. з урахуванням проведених виплат за вказаний період. Під час розгляду справи в суді позивач позовні вимоги доповнив, просить суд також зобовязати відповідача виплачувати пенсію не менше вказаних розмірів в залежності від зміни розміру пенсії за віком в подальшому з дня ухвалення постанови в справі, застосовуючи положення ст.50, 54, 67 закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на момент їх дії. В судове засідання позивач не зявився, направив суду заяву в якій просить позов задоволити в повному обсязі, справу просить розглянути в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе у відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України справу розглянути в його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач як військовослужбовець в 1986 році приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. 28.09.1992 р. йому було встановлено 2 групу інвалідності довічно у звязку з захворюваннями повязаними з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС з 01.12.2010 р. в розмірі 1600,33 грн., в т.ч.: розмір пенсії 1090 грн., додаткова пенсія інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи 146,80 грн.; підвищення інваліду армії 293,60 грн., підвищення по ст.42 19,67 грн., щомісячна цільова грошова допомога інвалідам війни 50,00 грн., доплата до розміру пенсії з урахуванням ст. 67 0,26 грн. 07 грудня 2010 р. позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії як ліквідатору Чорнобильської аварії на що отримав відмову відповідача листом від 20.12.10 р. Зазначені обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення позивача, копією посвідчення громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи; копією розпорядження відповідача про перерахунок пенсії № 206125 від 09.11.2010 р., листом відповідача від 20.12.10 р. № 248/С-16 які приєднані до матеріалів справи.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі „Закон № 796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст.54 Закону №796-XII в редакції чинній до 28.12.2007р. було передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3000крб. Згідно ч.3 ст. 54 Закону №796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст..50 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи( в редакції закону, яка діяла до 28.12.2007 р.) було встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам 2 групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Законом України від 28.12.2007 № 107-VI „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України розділ 2 п. 28 п.п. 12 і 15 стаття 50 Закону №796-XII були викладені в новій редакції, а в ст.. 54 Закону №796-XII були викладені в новій редакції ч.3 і ч.4, які були замінені відповідно чотирма частинами нового змісту.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку що з 22.05.2008 р. мають діяти положення ст..50 і ст. 54 Закону України № 796-XII в редакції, яка діяла до прийняття закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України згідно яких позивачу як інваліду 2 групи повинна бути призначено пенсію в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком(ст..54 Закону України № 796-XII) та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком(ст..50 Закону України № 796-XII).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону №796-XII, а не наведена вище постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частиною 5 ст.54 вказаного Закону №796-XII передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Крім цього суд враховує, що відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

На думку суду, наявність в частині третій статті 28 Закону України "Про загально-обов'язкове державне пенсійне страхування" посилання, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням наведеного, враховуючи строки звернення до суду передбачені ст.99 КАС України, позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, частиною 1 статті 28, ст..45 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, статтями 90, 94, 99, 100, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський провести перерахунок щомісячної основної державної та щомісячної додаткової пенсії ОСОБА_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський провести перерахунок та доплатити ОСОБА_1 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 2 групи у відповідності до вимог частини 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 2 групи у відповідності до статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01 липня 2010 року і в подальшому по день припинення такого права позивача.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на правову допомогу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання сторонами її копії виготовленої в повному обсязі до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Постанову виготовлено в повному обсязі 09.03.2011 р.

Суддя

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду А. В. Вдовичинський