Справа № 539/1751/15-а
Суддя: Жага Е. Г.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1751/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо відмови в затвердженні технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі та відмови у передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність.

В позові вказали, що ОСОБА_2 є власником 44/100, а ОСОБА_1 власницею 56/100 домоволодіння по вул.І.Франка, 20 в м. Лубни Полтавської області.

Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,0726 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Дана земельна ділянка належить територіальній громаді м. Лубен, в 2012 році пройшла кадастрову зйомку, її межі точно визначені на місцевості, має кадастровий номер і відповідно до рішення Лубенської міської ради від 17.02.2012 року була передана в оренду строком на пять років ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які на той час були власниками домоволодіння, про що були укладені договори оренди землі. В подальшому частини домоволодіння належні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбала ОСОБА_1 і до неї перейшли права та обовязки орендаря земельної ділянки.

В 2013 році позивачі вирішили приватизувати вказану земельну ділянку, на якій розташоване належне їм домоволодіння. Відповідно до п.16 рішення Лубенської міської ради від 15.02.2013 року їм було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. Однак технічну документацію, яку виготовило ДП «Лубни Геодезія» відмовився погодити начальник управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Лубенської міської ради ОСОБА_5, згідно висновку якого земельна ділянка має обтяження та обмеження містобудівного характеру у вигляді існуючого проходу та проїзду до сусіднього домоволодіння №22. Вказана відмова була оскаржена позивачами до суду.

Постановою Лубенського міськрайонного суду від 20.12.2013 року позов був задоволений повністю. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2014 року постанова місцевого суду була скасована, а в задоволені позову відмовлено, однак при цьому суд апеляційної інстанції вказав, що жодних обмежень та обтяжень спірна земельна ділянка не має і з 08.09.1983 року через неї не існує а ні проходу, а ні проїзду до земельної ділянки сусіднього домоволодіння. Позивачі вказують, що неодноразово зверталися до Лубенської міської ради з питання проведення приватизації земельної ділянки, на якій розташоване їх домоволодіння, однак кожного разу під різними приводами вирішення даного питання відкладалось.

08.08.2014 року на сорок четвертій сесії шостого скликання Лубенської міської ради Полтавської області було ухвалено рішення, пунктом 23 якого позивачам було відмовлено в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та у передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки по вул. І.Франка, 20 в м. Лубнм. З тексту рішення мотиви такої відмови незрозумілі. На прохання позивачів розяснити мотиви відмови була надана відповідь, в якій жодних розяснень наведено не було.

З таким рішенням Лубенської міської ради вони не погодились. Стверджували, що межі їх земельної ділянки були встановлені ще в 2011 році, коли складалась технічна документація для передачі землі в оренду. Тоді були визначені всі поворотні точки, внесені до відповідного каталогу та кадастрової документації. Земельній ділянці присвоєний відповідний кадастровий номер, вона внесена до Земельного кадастру України. З моменту передачі земельної ділянки в оренду не змінювались її межі, площа та цільове призначення. В процесі кадастрової зйомки виник лише один спір із сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відмовили у погодженні меж земельної ділянки під домоволодінням позивачів. Однак, даний спір був вирішений виконкомом Лубенської міської ради, який своїм рішенням №129 від 29.05.2013 року визнав дії сусідів щодо такої відмови неправомірними.

Позивачі, не погоджуючись з таким рішенням Лубенської міської ради звернулися з позовом до суду і постановою Лубенського міськрайонного суду від 07.10.2014 року їх позов був повністю задоволений. Дана постанова була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року. В цих рішеннях було прямо вказано, що у Лубенської міської ради відсутні законні і обєктивні обставини, які б перешкоджали затвердженню поданої ними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі( на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки в м. Лубни по вул. І.Франка,20.

Отримавши вищевказані судові рішення, якими попередні дії та рішення посадових осіб виконкому міської ради та самої міської ради були визнані незаконними, вони 28.10.2014 року, 20.11.2014 року та 08.12.2014 року знову зверталися до Лубенської міської ради для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою м. Лубни, вул. І.Франка ,20 додавши до своїх заяв документи про право оренди та всі вищевказані судові рішення.

Листами №1-8/2925 від 12.11.2014 року та №1-8/3118 від 04.12.2014 року міська рада їм відмовила через те, що не завершений апеляційний розгляд справи №539/3100/14-а.

Листом №1-8/3302 від 25.12.2014 року їм була надіслана чергова відмова, у якій вказано, що вони нібито не додали якихось додатків та повідомлено що рішення міської ради по їх заяві вже прийнято і їм знову відмовлено у затвердженні технічної документації. До цього листа було додано витяг з рішення (пункт 26) сорок сьомої сесії шостого скликання Лубенської міської ради від 19.12.2014 року «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення».

Відповідно до вказаного рішення технічна документація була знову визнана такою, що не відповідає ст.55 ЗУ «Про землеустрій» та ст.ст. 120, 198 ЗК України, знову були вказані її «недоліки».

Як видно з тексту оскаржуваного рішення міської ради, вказані у ньому виявлені «недоліки», які стали підставою для чергової відмови, повністю збігаються із раніше «виявленими недоліками», які до цього детально і ретельно вже були досліджені судами двох інстанцій при розгляді адміністративної справи №539/3100/14-а. Всі вказані у рішенні «недоліки» вже були судами двох інстанцій визнані такими, що не дають Лубенській міській раді законних і об»активних обставин, які б перешкоджали затвердженню поданої ними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки в м. Лубни по вул. І.Франка, 20.

Позивачі вважають, що немає жодних законних підстав для відмови їм в затвердженні технічної документації із землеустрою та відмови у передачі їм у спільну сумісну власність спірної земельної ділянки.

Прохають суд визнати незаконним та скасувати пункт 26 рішення Лубенської міської ради сорок сьомої сесії шостого скликання від 19 грудня 2014 року про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20 та стягнути з відповідача на їх користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивачі та їх представник адвокат ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача , Лубенської міської ради, за довіреністю ОСОБА_9 проти задоволення позову заперечувала та вважала, що відмова у затвердженні технічної документації згідно із рішення (пункт 26) сорок сьомої сесії шостого скликання Лубенської міської ради від 19.12.2014 року «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення» є обґрунтованою, а технічна документація є такою, що не відповідає ст.55 ЗУ «Про землеустрій» та ст.ст. 120, 198 ЗК України .

Дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч.3 ст.55 ЗУ «Про землеустрій» документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.ч.2 - 3 ст.116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно ч.ч.1, 6 ст.118 ЗК України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.ч.9 11 ст.118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до п. г) ч.1 ст.121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст.198 ЗК України, кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 01.10.2012 року серії САЕ №389460, виданого виконкомом Лубенської міської ради на підставі рішення №237 від 26.09.2012 року, ОСОБА_2 належить 44/100 домоволодіння №20 по вул. І. Франка в м. Лубни. /а.с. 74/

На підставі договорів купівлі-продажу від 16.10.2012 року та 15.11.2012 року ОСОБА_1, належить 56/100 будинку №20 по вул. І. Франка в м. Лубни. ОСОБА_1 на час придбання вказаного майна і зараз перебуває у шлюбі із ОСОБА_10, а тому, відповідно до ст.70 СК України, це майно є спільним майном цього подружжя. Вищезазначені обставини учасниками процесу визнаються і не оспорюються. /а.с.70-72/.

На час придбання ОСОБА_1 частини вказаного домоволодіння, земля під ним вже перебувала в оренді за договорами оренди землі від 27.04.2012 року (зареєстровані у відділі Держкомзему у м. Лубни за №00167), які уклали колишні власники домоволодіння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с.34-37/ .

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, до ОСОБА_1 з придбанням домоволодіння, відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, автоматично перейшли права та обовязки орендарів земельної ділянки.

У 2013 році позивачі вирішили приватизувати земельну ділянку, на якій розташоване їх домоволодіння за адресою: м. Лубни вул. І. Франка, 20. Відповідно до рішення Лубенської міської ради від 15.02.2013 р., позивачам був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою. З цього приводу вони звернулися в ДП «Лубни Геодезія» і позивачам була виготовлена технічна документація. /а.с.50-87 /.

За погодженням меж земельної ділянки позивачі звернулися до сусідів - ОСОБА_6 і ОСОБА_7О.(з будинку № 24 та 22 по вул. І. Франка в м. Лубни).

Мешканці будинку № 24 узгодили межі, а мешканці будинку № 22 відмовили в погоджені меж, аргументуючи тим, що вони купили будинок 5 років тому і весь час користувалися пішохідним проходом до свого домоволодіння через орендовану позивачами земельну ділянку. Крім того, згадані особи вказали, що вони мають право користування не тільки проходом, але і проїздом до свого будинку через земельну ділянку, яку орендують позивачі. Через земельну ділянку, якою користуються позивачі, ще при колишніх власниках домоволодіння, до будинку №22 були прокладені підземні мережі газо- та водопостачання.

Позивачі звернулися до комісії виконавчого комітету Лубенської міської ради по врегулюванню земельних спорів. Комісія по врегулюванню земельних спорів склала акт від 23.05.2013 року. З акту вбачається, що комісія вирішила: визнати неправомірним дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7О.(співвласників будинку №22 по вул. І. Франка в м. Лубни) щодо відмови у погодженні меж земельної ділянки по вул. І. Франка, 20, на якій розташований житловий будинок, що належить позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1; рекомендовано власникам будинку №24 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановити земельний сервітут на прохід, підїзд, експлуатацію та обслуговування газо- та водопроводу через земельну ділянку, якою користуються позивачі.

Вищезазначений акт комісії був затверджений рішенням виконкому Лубенської міської ради №129 від 29.05.2013 року. /а.с.56-58/ .

Позивачі зверталися до начальника управління містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради ОСОБА_5 для погодження технічної документації, який розглянувши звернення, надав висновок №211 від 01.08.2013 року, що земельна ділянка, якою користуються позивачі, має наступні обтяження та обмеження містобудівного характеру: проїзд до садиби №22 по вул. І.Франка, обслуговування інженерних мереж, які підведені до садиби №22 по вул.І.Франка. Враховуючи викладене, було зроблено висновок, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул.І.Франка, 20 в м. Лубнах підлягає доопрацюванню. Позивачі оскаржили вищевказаний висновок до суду.

Постановою Лубенського міськрайонного суду від 20.12.2013 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_2 було задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано, а в задоволенні позову відмовлено.

При цьому судом апеляційної інстанції визначено, що висновок архітектора не має жодних правових наслідків для позивачів, не є обовязковим для виконання та носить рекомендаційний характер, у звязку з чим не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні ст.2 КАС України.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що обтяження та обмеження, зазначені у висновку відповідача не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в порядку встановленому законом, 08.09.1983 року була складена оновлена викопіровка присадибної ділянки №20, де проходу або проїзду через домоволодіння №20 до домоволодіння №22 не відображено.

В подальшому 15.07.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Лубенської міської ради з проханням затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі по вул.І.Франка, 20 та передати виділену земельну ділянку в спільну сумісну власність. /а.с. 113/ .

08.08.2014 року на сорок четвертій сесії шостого скликання Лубенська міська рада Полтавської області ухвалила рішення, пунктом 23 якого, керуючись ст.55 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст.120, 198 ЗК України, відмовила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та у передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки по вул.І.Франка, 20 в м.Лубнах. /а.с.114-115/.

З таким рішенням Лубенської міської ради позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погодились. Стверджували, що межі їх земельної ділянки були встановлені ще в 2011 році, коли складалась технічна документація для передачі землі в оренду. Тоді були визначені всі поворотні точки, внесені до відповідного каталогу та кадастрової документації. Земельній ділянці присвоєний відповідний кадастровий номер, вона внесена до Земельного кадастру України. З моменту передачі земельної ділянки в оренду не змінювались її межі, площа та цільове призначення. В процесі кадастрової зйомки виник лише один спір із сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які відмовили у погодженні меж земельної ділянки під домоволодінням позивачів. Однак, даний спір був вирішений виконкомом Лубенської міської ради, який своїм рішенням №129 від 29.05.2013 року визнав дії сусідів щодо такої відмови неправомірними.

Позивачі, не погоджуючись з таким рішенням Лубенської міської ради звернулися з позовом до суду і постановою Лубенського міськрайонного суду від 07.10.2014 року їх позов був повністю задоволений. Дана постанова була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року. В цих рішеннях було прямо вказано, що у Лубенської міської ради відсутні законні і обєктивні обставини, які б перешкоджали затвердженню поданої ними технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки в м. Лубни по вул. І.Франка,20.

Отримавши вищевказані судові рішення, якими попередні дії та рішення посадових осіб виконкому міської ради та самої міської ради були визнані незаконними, позивачі 28.10.2014 року, 20.11.2014 року та 08.12.2014 року знову зверталися до Лубенської міської ради для затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою м. Лубни, вул. І.Франка, 20, додавши до своїх заяв документи про право оренди та всі вищевказані судові рішення.

Листами №1-8/2925 від 12.11.2014 року та №1-8/3118 від 04.12.2014 року міська рада позивачам відмовила через те, що не завершений апеляційний розгляд справи №539/3100/14-а, а листом №1-8/3302 від 25.12.2014 року позивачам була надіслана чергова відмова, у якій вказано, що вони нібито не додали якихось додатків та повідомлено що рішення міської ради по їх заяві вже прийнято і їм знову відмовлено у затвердженні технічної документації. До цього листа було додано витяг з рішення (пункт 26) сорок сьомої сесії шостого скликання Лубенської міської ради від 19.12.2014 року «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення». / а.с 146/.

Позивачі вважають, що не існує жодної законної підстави для того, щоб Лубенська міська рада могла не затвердити їм технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та могла не передати у їх спільну сумісну власність земельну ділянку за адресою м. Лубни, вул. І.Франка,20, а тому змушені були знову звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість, в судовому засіданні представник субєкта владних повноважень Лубенської міської ради не надав жодних доказів на підтвердження існування обставин, які б унеможливлювали затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу позивачам у спільну сумісну власність земельної ділянки по вул. І.Франка, 20 в м. Лубни.

Представник відповідача не зміг пояснити та підтвердити документально в чому конкретно подана позивачами технічна документація не відповідає ст.55 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст.120, 198 ЗК України, якими Лубенська міська рада керувалася під час ухвалення рішення про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у спільну сумісну власність.

Розмір земельної ділянки, яку бажають приватизувати позивачі, не перевищує допустимий для безоплатної передачі в містах, передбачений ст.121 ЗК України.

Вирішення питання про безоплатну передачу земельної ділянки відноситься до компетенції Лубенської міської ради відповідно до ст.122 ЗК України.

Позивачі виконали всі вимоги встановлені ст.118 ЗК України, для приватизації земельної ділянки.

За таких обставин у Лубенської міської ради були відсутні будь-які законні, обєктивні обставини, які б перешкоджали затвердженню поданої позивачами технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою: м. Лубни, вул.І.Франка, 20.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлений позов та скасувати п.26 рішення Лубенської міської ради від 19 грудня 2014 року.

Судові витрати понесені позивачами слід стягнути на їх користь з місцевого бюджету у відповідності до положення ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.55, 56 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст.116, 118, 120, 121, 122, 198 ЗК України, ст.ст.7-11, 14, 71, 86, 94, 160163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 26 рішення Лубенської міської ради від 19 грудня 2014 року про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки за адресою: м. Лубни, вул. І.Франка, 20.

Стягнути з Лубенської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 36,54 грн. сплаченого ними судового збору кожному.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_11 Е. Г.