Справа № 5939/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2010 р. справа № 2а-6743/09/1170

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-6743/09/1170 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області про визнання незаконним наказу та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а :

З адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області, ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду 13 липня 2009 року. З урахуванням поданих під час судового розгляду справи уточнень до позову, ОСОБА_1 просив: визнати незаконним наказ Управління МВС України в Кіровоградській області № 469 від 24.05.2009 р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та скасувати наказ Управління МВС України в Кіровоградській області № 202 о/с від 26.05.2009 року про його звільнення з органів МВС у запас Збройних Сил за п.63 «є»(за порушення дисципліни), а також поновити його на службі в органах МВС України на посаді інспектора ДПС взводу дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування м.Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області, з зобовязанням відповідача виплатити грошове забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодилися як позивач ОСОБА_1, так і відповідач по справі - Управління Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області, звернувшись до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами на судове рішення.

Позивач, посилаючись в апеляційній скарзі на неповне, не всебічне і не обєктивне дослідження судом всіх обставин та матеріалів справи, а також на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить: скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року та прийняти нову постанову про задоволення його позовних вимог. На обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог, позивач вказує про те, що оскаржувані ним у цій справі накази, винесені відповідачем після спливу встановленого ст.16 Дисциплінарного статуту місячного строку накладення дисциплінарного стягнення, виходячи з дня, тобто 17.03.2009 р. коли про проступок стало відомо начальнику. Вважає вказану обставину суттєвою та не узятою до уваги судом першої інстанції. Крім того, позивач наполягає на тому, що ним не допускалося порушень дисципліни і чинного законодавства, а на час подій він не перебував на службі і виступав як цивільна особа. За наведених обставин, своє звільнення позивач вважає таким, що суперечить Дисциплінарному статуту. Застосований відповідачем вид дисциплінарного стягнення, тобто звільнення, позивач вважає таким, що не відповідає характеру проступку та його наслідкам, оскільки по даній справі ніяких негативних наслідків не настало, а винний в ДТП ОСОБА_2 засуджений. Вказує на невідповідність застосованого до нього стягнення п у відношенні до його попередньої поведінки, ставленню до служби, стажу роботи і рівню кваліфікації, оскільки раніше він до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, до служби ставився сумлінно, на службі в ОВС прослужив 18 років 6 місяців 8 днів і за цей час неодноразово заохочувався. Також позивач звертає увагу апеляційної інстанції на відсутність в оскаржуваних ним у цій справі наказах відповідача посилань на будь-які нормативно-правові акти, які послугували причиною звільнення, а прийняття відповідачем цих наказів порушенням вимог статей 19 та 43 Конституції України.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки відповідно до ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» строку оскарження наказу про звільнення з ОВС становить один місяць, з наказом про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивач був ознайомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, копія наказу про звільнення від26.05.2009 р. та трудова книжка позивачем були отримані 01.06.2009 р., а до суду він звернувся з позовом 15.07.2009 р. Вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач та його представник наполягали на застосуванні негативних наслідків пропуску строку звернення до суду, але наведені обставини не були судом узяті до уваги, тому просить змінити постанову суду першої інстанції, задовольнивши клопотання відповідача про застосування наслідків пропущення строку звернення позивача до адміністративного суду і відмовити у задоволені його позову саме з цих підстав.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та представник відповідача підтримали апеляційні скарги та кожний з них наполягали на задоволені своєї скарги і відмови у задоволені апеляційної скарги іншої сторони.

Заслухавши пояснення сторін у справі, перевіривши та обговоривши апеляційні скарги і матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарги позивача та відповідача та відповідно відсутність підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом № 202 о/с від 26.05.2009 р. (а.с.30), виданого на підставі подання про звільнення, атестаційного листа та наказу УМВС України в Кіровоградській області № 469 від 26.05.2009 р. «про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та його покарання»(а.с.29) - позивач був звільнений з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування м.Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області з 26 травня 2009 р. за п. 63 «є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані ОСОБА_1 у цій справі накази № 202 о/с від 26.05.2009 р. та № 469 від 26.05.2009 р. були видані відповідачем - Управлінням Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області з урахуванням всіх обставин та з дотриманням встановленого порядку і способу.

Зясовуючи питання про наявність законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, дав належну оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам: поясненням сторін у справі та письмовим доказам у вигляді різного роду документів, у тому числі і висновку службового розслідування, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у діях позивача мав місце факт скоєння дисциплінарного проступку, а доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду його позову.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги позивача безпідставними виходячи з нижченаведеного.

Так, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи про відсутність в його діях порушень дисципліни та будь-яких норм чинного законодавства, а також його посилання на те, що він не перебував на службі і виступав як цивільна особа під час подій, що стали підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є хибним розумінням позивачем статусу співробітників органів внутрішніх справ та сутності службової дисципліни і обовязків осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Законність у діяльності органів внутрішніх справ як режим їх функціонування, в процесі якого забезпечується точне і неухильне додержання (виконання) вимог Конституції України, законів та інших актів законодавства всіма службами та підрозділами, а також окремими працівниками в усіх напрямах, формах та методах діяльності. Саме з поняттям «законності»безпосередньо пов'язується поняття «службової дисципліни»в органах внутрішніх справ, під якою розуміється: регламентована нормативними актами, наказами, присягою, нормами моралі поведінку особового складу, що полягає в чіткому виконанні службових обов'язків та етичних вимог у службовий та позаслужбовий час.

Таким чином, законність та дисципліна це такі властивості функціонування органів внутрішніх справ, які визначають ефективність їх діяльності, належне виконання покладених на них завдань і функцій. Стан законності та дисципліни перебуває під постійним контролем керівництва МВС України, саме тому, особа рядового або начальницького складу ОВС у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові. Скоєння проступку співробітником міліції в вільний від несення служби час повинно розцінюватися як дисциплінарний проступок.

Щодо співвідношення тяжкості скоєного позивачем проступку до тяжкості накладеного дисциплінарного стягнення, колегія суддів як і суд першої інстанції, виходить з положень ст. ст. 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з урахуванням того, що позивач на час скоєння проступку мав три діючих дисциплінарних стягнень у вигляді: догани - за наказом УМВС від 26.06.2008 року . № 924, суворої догани за наказом від 03.10.2008 року № 1315; та попередження про неповну службову відповідність за наказом УМВС від 17.12.2008 року № 1581.

Згідно з приписами вказаних норм, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Таким чином, враховуючи сукупність всіх обставин, керівництво органу внутрішніх справ дійшло правильного висновку відносно застосування до позивача більш суворого стягнення ніж попереднє, - у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

У частині дотримання встановленого порядку звільнення позивача з органів внутрішніх справ, суд першої інстанції правильно встановив, що звільнення позивача проведено у відповідності з положеннями Дисциплінарного статуту та Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Твердження позивача в апеляційній скарзі про відсутність в оскаржуваних у цій справі наказах відповідача посилань на будь-які нормативно-правові акти, які послугували причиною звільнення не відповідають дійсності, оскільки в наказі УМВС України в Кіровоградській області № 469 від 26.05.2009 р. «про порушення службової дисципліни ОСОБА_1 та його покарання»(а.с.29) чітко та послідовно викладені обставини та факти щодо втручання ОСОБА_1 у дії слідчого під час оформлення матеріалів ДТП шляхом перешкоджання опитування порушника та ненадання інформації про місцеперебування винної особи ОСОБА_2, що призвело до за діяння значної кількості особового складу УДАІ УМВС і карного розшуку Кіровського РВ УМВС для пошуку особи, винної в скоєні злочину. Наведені обставини підтверджені матеріалами службової перевірки та фактично не заперечувалися самим позивачем, хоча по іншому ним трактувалися і розцінювалися. Саме за встановлених обставин та з урахуванням діючих дисциплінарних стягнень щодо ОСОБА_1, начальником Управління було прийнято рішення про його звільнення за порушення службової дисципліни.

В наказі УМВС України в Кіровоградській області № 202 о/с від 26.05.2009 р. про звільнення позивача з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу дорожньо-патрульної служби відділу ДАІ з обслуговування м.Кіровограда при УМВС України в Кіровоградській області чітко та зрозуміло зазначено норму базового закону, що регулює правові, організаційні та соціально-економічні умови реалізації права громадян на проходження служби в ОВС, тобто п. 63 «є»(за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо спливу місячного строку накладення дисциплінарного стягнення - є лише помилковим розумінням ним положень статті 16 Дисциплінарного статуту, до якого він дійшов без урахування змісту частини 2 та 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту.

Не вбачає колегія суддів також підстав для зміни постанови суду першої інстанції з підстав, що наведені в апеляційній скарзі відповідача, оскільки судом першої інстанції розглянуто спір у цій справі по суті у відповідності з розясненнями Верховного Суду України та правильно застосовано до спірного питання норму Дисциплінарного статуту.

Таким чином, з огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану судом правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушень норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2009 року, і тому вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідач слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця починаючи з наступного дня після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 18 травня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_3Ю

ОСОБА_4