Справа № 2-а-170/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-170/11
П О С Т А Н О В А

"03" лютого 2011 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережанах адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділення державної автомобільної інспекції в Бережанському районі Тернопільської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Відділення державної автомобільної інспекції в Бережанському районі Тернопільській області про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Позивач посилається на те, що вищезазначена постанова прийнята з порушенням вимог, передбачених КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить скасувати постанову серії ВО1 033084, винесену старшим державтоінспектором Бережанського ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, вважає, що в його діях відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, а оскаржуване ним рішення відповідача прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає, що відповідач без поважних на те причин не зявився до суду, що дає суду підставу розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою ВО1 033084 по справі про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення правил зупинки, допущене ним 31 грудня 2010 року в м. Бережанах на вул.Тернопільській.

В судовому засіданні позивач пояснив, що грудня 2010 року, близько 10 години ранку, коли він в місті Бережанах проїздив через вулицю Тернопільську, належний йому транспортний засіб ДАФ-400 із д.н.з. НОМЕР_1 несподівано поламався, перестав працювати двигун і машина стала нерухомо на проїжджій частині дороги, а саме, на перехресті біля міського відділення звязку, а так як у салоні його автомашини був його знайомий ОСОБА_3, то вони разом з останнім зразу ж включивши аварійку, відіпхали його транспортний засіб на обочину дороги та частково на тротуар, щоб він не заважав іншим учасникам дорожнього руху. Через декілька хвилин до них підїхали працівники ДАІ і предявили йому претензії, що він здійснив зупинку автомобіля на пішохідному переході, останні не бажали слухати його пояснення та зразу ж склали протокол про адміністративне правопорушення та винесли постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Вважає, що дії працівника ДАІ були неправомірними, а винесена ним постанова є незаконною, бо він здійснив вимушену зупинку у звязку із поломкою транспортного засобу і ця зупинка тривала недовго, так як зразу ж автомобіль на його прохання був відбуксирований. А крім того, працівник ВДАІ не залучив у якості свідків осіб, які би були очевидцями зазначеного факту, не відібрав від них письмових пояснень.

Пояснення позивача підтверджуються поясненнями допитаного в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3.

Із оглянутого у судовому засіданні протоколу ВО1 № 075547, складеного 31 грудня 2010 року, видно, що при складенні працівником ДАІ вищевказаного протоколу позивач давав пояснення, аналогічні поясненням, даним ним у судовому засіданні, своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху не визнавав та власноручно написав у своїх поясненнях, що з його сторони порушення Правил дорожнього руху не було так як зупинка транспортного засобу була вимушеною через його поломку, і він максимально звільнив проїжджу частину.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є протокол про адмінпорушення від 31 грудня 2010 року, з якого видно, що позивач порушив правила зупинки-стоянки, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ВДАІ щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 10-12, 17, 18, 70-71, 86, 122, 158-163 КАС України, ст.ст.251, 254, 283, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії ВО1 033084 , винесену 31 грудня 2010 року старшим державтоінспектором Бережанського ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, а провадження по справі закрити за відсутності в діях останнього ознак вищевказаного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4