Справа № 2а-0770/380/12
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 104177/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року у справі за позовом Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Мукачівська ОДПІ Закарпатської області 02.02.2012 року звернулася в суд з адміністративним позовом до ФОП ОСОБА_1 в якому просила стягнути заборгованість в сумі 3 570,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 податковий борг в сумі 3570,00 грн. (три тисячі п'ятсот сімдесят грн.) грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що на підставі акта перевірки №1754/1701/НОМЕР_1 від 10.11.2011р. року та згідно п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, позивач виніс податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 23.03.2011 року № на суму 1020, 00 грн. за неподання декларації з ПДВ за квітень 2011р., однак, відповідно до пункт 7 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована Мукачівським міськвиконкомом 08 квітня 2004 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, (а.с.4), та проживає за адресою: АДРЕСА_1, код НОМЕР_1. Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків форми №4-ОПП №2968 від 19 квітня 2004 року ФОП ОСОБА_1 взята на облік 19.04.2004 року за №2168 в Мукачівській об'єднаній державній податковій інспекції (а.с.6).

27.04.2011 року працівниками Мукачівської ОДПІ було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1, за результатами якої встановлено, що відповідачем не подано декларації з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, та за січень, лютий, березень 2011 року. За результатами вказаної перевірки було складено акт №513/1701/НОМЕР_1 від 27 квітня 2011року (а.с.9-10), який був надісланий на адресу відповідача та отриманий ним 05.05.2011р. (а.с.10).

На підставі акту перевірки №513/1701/НОМЕР_1 від 27 квітня 2011 року Мукачівською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 20.05.2011 року, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2550,00 грн. (а.с.8), яке було надіслано на адресу відповідача та отримане ним 06.07.2011р. (а.с.8).

10.11.2011 року працівниками Мукачівської ОДПІ було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1, за результатами якої встановлено, що відповідачем не подано декларації з податку на додану вартість,за квітень 2011 року. За результатами вказаної перевірки було складено акт №1754/1701/НОМЕР_1 від 10 листопада 2011 року (а.с.12), який був надісланий на адресу відповідача та отриманий ним 16.11.2011р. (а.с.12 - зворотній бік).

На підставі акту перевірки №1754/1701/НОМЕР_1 від 10 листопада 2011 року Мукачівською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" за № від 29.11.2011 року, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1020,00 грн. (а.с.11), яке було надіслано на адресу відповідача та отримане ним (а.с.11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сума грошового зобов'язання є узгодженого, відповідно набула статусу податкового боргу, який підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком податкового боргу та обліковими картками, також не погашена податкова вимога надістана відповідачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи, що він відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 16 Податкового кодексу України передбачено, що одним з обов'язків платника податків є сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як видно з матеріалів справи Мукачівською ОДПІ з метою погашення заборгованості відповідачу було надіслано податкову вимогу №2 від 10 січня 2012 року (а.с.13), яка відповідачем не була погашена.

Відповідно до п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Також пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суми податкових зобов'язань визначені позивачем згаданими вище податковими повідомленнями-рішеннями, які отримані відповідачем, є узгодженими та підлягали сплаті.

З огляду на викладене, наведені вище правові норми, а також несплату відповідачем у встановлений Податковим кодексом України строк узгоджених грошових зобов'язань, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення вказаної суми податкового боргу в судовому порядку.

Що стосується посилання відповідача на протиправність проведених Мукачівською ОДПІ Закарпатської області перевірок та прийняття за їх результатами податкових повідомлень-рішень, суми яких ввійшли до складу податкового боргу, то слід зазначити, що таке посилання є безпідставним, оскільки вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному та судовому порядку не оскаржувались, а їх правомірність не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року у справі №2а-380/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук