Справа № 9196/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2010 р. справа № 2а-21/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Кіровограді ради

на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Кіровограді ради про визнання дій неправомірними, стягнення недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Кіровограді ради та просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо недоплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 року в сумі 1982,60 грн., стягнути з відповідача борг з державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 року в сумі 1982,60 грн., та стягнути з державного бюджету понесені судові витрати.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з липня по грудень 2007 року в сумі 1982,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»було встановлено наступне: - абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України відповідно закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік - з 09.07.2007 року, тобто з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення, від 09.07.2007 року.

Однак зобовязуючи відповідача здійснити відповідний перерахунок та виплату допомоги суд першої інстанції не визначив кінцевої дати до якої повинен здійснюватись перерахунок.

При цьому не було враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

Відповідно до статей 95,96 Конституції України, предметом регулювання закону України про Державний бюджет України є встановлення доходів та видатків на загальносуспільні потреби. Такий закон затверджує повноваження органів державної влади здійснювати виконання Державного бюджету України протягом бюджетного періоду.

Дія закону про Державний бюджет України обмежена календарним роком, отже судом першої інстанції поза увагою залишилось те, що оскільки дія закону про бюджет на 2007 рік закінчується 31 грудня 2007 року, то й перерахунок мав би здійснюватись до цієї дати.

Крім того судом першої інстанції не було проведено відповідний розрахунок допомоги яка підлягає нарахуванню та виплаті на користь позивача, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне провести відповідний розрахунок виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 01 квітня 2007 року у розмірі 463,00 грн., з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Недоплачена сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить:

за липень: (463 - 129,03): 31 х 23 дн. = 247,78 грн.,

за серпень: (463 132,64) = 330,36 грн.,

з вересень: (463 134,45) = 328,55 грн.,

за жовтень: (470 136,13) = 333,87 грн.,

за листопад: (470 140,05) = 329,95 грн.,

за грудень : (470 144,10) = 325,90 грн.,

а всього: 1896,41 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачці сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року становить 1896,41 грн., яка підлягає нарахуванню та виплаті на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав позивача відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині соціальних гарантій та виплат допомоги по догляду за дитиною мають преюдиціальне значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та державних органів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не наполягав на застосуванні положень ст. ст. 99,100 КАС України до даних правовідносин.

Разом з тим суд першої інстанції не вирішив питання щодо стягнення на користь позивача судового, оскільки відповідно до п. 1 ст. 94 КАС України Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). п.3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тобто, в даному випадку, з місцевого бюджету на користь позивача необхідно стягнути суми судового збору у розмірі 3,40 грн.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції необхідно змінити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Кіровограді ради залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2009 року змінити.

Абзац другий резолютивної части постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 лютого 2009 року викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Кіровограді ради нарахувати на користь ОСОБА_1 відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 1896 (одна тисяча вісімсот девяносто шість) грн. 41 коп. та забезпечити виплату цих коштів».

«Стягнути з місцевого бюджету на користь ОСОБА_1 судовий витрати в розмірі 3 (три) грн. 40 коп.»

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 9 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.В. Сафронова

ОСОБА_3