Справа № 644/4863/15-а
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

25.05.2015 Справа № 644/ 4863 /15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А. К.,

за участю секретаря Лазарєвої М. Ю.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 як матері інваліда з дитинства у відповідності до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, а саме: протокол № 12 засідання комісії з розгляду питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсій від 18.03.2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 16.03.2015 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ВЛ № 431028. Медичним висновком № 21 від 27.09.2002 року на дитину інваліда віком до 16 років ОСОБА_2 встановлено статус дитини інваліда з діагнозом «гідронефроз єдиної нирки, хронічний пієлонефрит, хронічна ниркова недостатність 1-го ступеню», що дає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 048744 від 16.01.2008 року, виданої ОСОБА_2, йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.12.2007 року безстроково. Крім того, згідно вказаної довідки інвалідність встановлена «з дитинства».

16.03.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, згідно протоколу № 12 засідання комісії з розгляду питань повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 18.03.2015 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Рішення мотивовано тим, що позивачем не надані документи на підтвердження факту виникнення інвалідності у дитини до досягнення нею 6-ти річного віку.

Також позивач зазначає що на момент звернення із заявою про призначення пенсії їй виповнилося 52 роки та вона має загальний трудовий стаж понад 15 років.

На підставі викладеного, позивач вважає рішення відповідача незаконним та підлягає скасуванню, оскільки воно порушує її права на соціальний захист.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, надало суду заперечення проти позову, та просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що позивачем не було надано усіх необхідних документів, а саме: довідки, яка б підтверджувала, що її син ОСОБА_2 мав медичні показання для визнання його дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, а тому Управління відмовило у призначенні пенсії.

Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ВЛ № 431028. Медичним висновком № 21 від 27.09.2002 року на дитину інваліда віком до 16 років ОСОБА_2 встановлено статус дитини інваліда з діагнозом «гідронефроз єдиної нирки, хронічний пієлонефрит, хронічна ниркова недостатність 1-го ступеню», що дає право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 16 років. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 048744 від 16.01.2008 року, виданої ОСОБА_2, йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.12.2007 року безстроково. Крім того, згідно вказаної довідки інвалідність встановлена «з дитинства».

16.03.2015 року позивач зверталася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, згідно протоколу № 12 засідання комісії з розгляду питань повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 18.03.2015 року, позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Рішення мотивовано тим, що позивачем не надані документи на підтвердження факту виникнення інвалідності у дитини до досягнення нею 6-ти річного віку.

Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досягла 52 років та має загальний трудовий стаж роботи понад 15 років.

Згідно ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили пятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно нормами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 3 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тимчасово, до прийняття відповідного закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07.04.2004 року N 183, залежно від ступеня обмеження життєдіяльності встановлюють I, II, III групи інвалідності, а також причини інвалідності: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; трудове каліцтво; професійне захворювання; поранення тощо.

Відповідно до п. 24 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", при призначенні пенсій жінкам, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку (чотирнадцятирічного), з 01.01.2006 - шестирічного (чотирнадцятирічного) віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до за значеного віку - на під ставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини.

Згідно п. 25 зазначеного Порядку визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком установи охорони здоров'я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги.

Отже, оскільки син позивача являється інвалідом з дитинства до 16 років, потребував і потребує зараз постійного догляду і контролю у зв'язку з його тяжким захворюванням, а сама позивачка має 15 років страхового стажу та досягла 50 років, тому відповідно і має право на призначення пенсії достроково, згідно ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Посилання відповідача на необхідність надання ще і висновку про визнання дитини дитиною-інвалідом до шестирічного віку є безпідставним, оскільки не визначені нормами Законів України "Про пенсійне забезпечення", та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а із акту огляду МСЕК від 16.01.2008 року вбачається, що ОСОБА_2 є дитиною інвалідом з дитинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в призначенні пенсії ОСОБА_1 як матері інваліда з дитинства слід визнати неправомірною, та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1 пенсію як матері інваліда з дитинства з 16.03.2015 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем протилежне не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись п. 3 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 4, 6-14, 18, 70-72, 94, 158-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в призначенні пенсії ОСОБА_1 як матері інваліда з дитинства у відповідності ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію як матері інваліда з дитинства відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з дати звернення, а саме з 16.03.2015 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: А. К. Сітало