Справа № 19689/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2010 р. справа № 2а-159/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Уханенка С.А. Мартиненка О.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року

у адміністративній справі 2а-159/09 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС Ульяновського ВДАЇ при УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо протиправності дій відповідача та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 13.03.2010 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, про що за твердженням апелянта, свідчить не повне встановлення судом першої інстанції всіх обставин у справі, та відсутність доказів його вини.

Сторони, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, заяв про відкладення судового засідання до суду від сторін не надходило

З огляду на наведене та виходячи із положень ч.4 ст.196 КАСУ та ч.1 ст.41 КАСУ, колегія суддів визнала за можливе розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, з прийняттям нової постанови

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 13.03.2010 р. відповідають вимогам Кодексу України про адміністративне правопорушення, а відповідачем надано достатньо доказів винності позивача.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки вони є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно відповідати вимогам законності і обґрунтованості. Тобто, рішення повинно бути ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та відповідно до норм матеріального права, шляхом співставлення встановлених обставин з ознаками норми, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також з'ясуванням відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників.

Однак оскаржуване у цій справі рішення суду першої інстанції не містить встановлених судом обставин із посиланням на докази, та мотивів неврахування окремих доказів, як не містить і мотивів, з яких суд першої інстанції виходив при прийнятті постанови. Крім того, судом не надано правової оцінки обставинам у справі.

Під час розгляду справи за апеляційної скаргою позивача, колегією суддів встановлено, що 13.03.2010 р. інспектором ДПС Ульяновського ВДАЇ при УМВС в Кіровоградській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне порушення у відношенні позивача за порушення останнім вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України. А саме, за те, що 13.03.2010 року о 17.10 год. на 146 км. по автошляху Київ-Одеса позивач керуючи автомобілем «Рено»держ.№ АА 1491 СК виїжджаючи з другорядної дороги на головну не зупинився, перед виїздом на головну дорогу хоча повинен був зупинитися та пропустити автомобіль який рухався по головній дорозі.

Позивач винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, проти наявності підстав для складання адміністративного протоколу заперечував, про що зазначив у протоколі (а.с.4).

Не зважаючи на вказані пояснення позивача, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором ДПС винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2010 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку. Докази повинні бути оформлені з дотриманням визначеного законом порядку.

Разом з тим, відповідно до статті 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення порушення правил проїзду перехрестя, інспектором ДПС ВДАІ були зібрані наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВС194125 від 13.03.2010 р. з письмовими поясненнями водія-позивача.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Матеріалами судової справи підтверджується, що докази в підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення оформлені з порушенням визначеного законом порядку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення відносять до доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП. Відповідно до статті 272 КУпАП свідком у справі про адміністративне правопорушення є кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

За приписами частини першої статті 256 КУпАП зазначення у протоколі прізвищ, адрес свідків, при їх існуванні, є обов`язковим.

Тобто, визначення законодавцем юридичного значення протоколу, встановлення порядку його складання та вимог щодо його формального змісту дає підстави для висновку, що дотримання суб`єктом владних повноважень зазначеного порядку складання протоколу є обов'язковою умовою для набуття протоколом доказової сили.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем у якості свідка скоєння позивачем адміністративного правопорушення не було залучено водія автомобіля, якому позивач не надав перевагу руху, хоча наявність письмових пояснень вказаної особи, має суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи. Не було встановлено та зафіксовано інших осіб, які б підтвердили зазначений факт, що є порушенням принципу всебічності, повноти і об`єктивності встановлення всіх обставин у справі та вимог статті 256 КУпАП

Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення порушення правил проїзду перехрестя, іншими оформленими з дотриманням визначеного законом порядку доказами об`єктивно не підтверджується.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Доказування правомірності свого рішення за приписами статті 71 КАС України покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог позивача. Такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та зроблений при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, що є належною підставою для скасування постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2010 року та ухвалення нової постанови.

Відповідно до статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАп провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Гайворонського районного суду кіровоградської області від 06.квітня 2010 року скасувати.

Задовольнити позов ОСОБА_1 та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВА № 108452 від 13.03.2010 року, винесену інспектором ДПС Ульяновського ВДАЇ при УМВС України в Кіровограсдькій області старшим лейтенантом ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн..

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у строк та порядку, передбаченому ст.212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: О.В. Мартиненко