Справа № 368/1119/13-а
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2013-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 368/1119/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2013 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Мозгова Н.О.

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 5 взводу 2 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ України в м.Києві Прип»яло ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 20.04.2013р. в своїй поштовій скриньці він знайшла постанову ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2013 р. на підставі постанови в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2013 р. серія АА2 № 689633. Згідно вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. штрафу, за те, що 14.03.2013 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим зі слів інспектора ДАІ порушив п.п.3.34 ПДР України. Дану постанову він вважає незаконною та просить скасувати оскільки вона винесена з порушенням законодавства.

В судове засідання сторони не з»явилися будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Позивач надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, свій позов підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що постановою інспектора ДПС ДАІ 5 взводу 2 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ України в м. Києві молодший сержант ОСОБА_3 від 14.03.2013 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штрафу в розмірі 255 грн. Згідно постанови він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», чим зі слів інспектора ДАІ порушив п.п.3.34 ПДР України.

Дійсно 14.03.2013 року позивач здійснив зупинку в м. Києві по вул.. Володимирська де до нього підійшов інспектор ДПС та пояснив те, що він не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії вищезазначеного дорожнього знаку.

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором ДПС зазначено, що позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку зупинка заборонено», але не зазначено те, що під дорожнім знаком «Зупинку заборонено» знаходився попереджувальний знак « 100м».

Відповідно до п.п. 3.43 не поширюється дія знаків: для знаків 3.34-3.37- табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці їх зони дії дублюючих знаків 3.34-3.37 з табличкою 7.2.3.

Враховуючи те, що адміністративна відповідальність за ст..122 КУпАП настає під час зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» без попереджувальних знаків, а в даній ситуації вищевказаний дорожній знак було позначено попереджувальним знаком.

Крім того слід врахувати наступне, що інспектором ДПС було порушено також вимоги (правила) встановлені ст.. 247 КУпАП, а саме інспектор ДПС не застосував норми даної статті і незаконно притягнули позивача до адміністративної відповідальності, а не закрив провадження, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол та ст.256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка вчинила правопорушення, тобто це свідчить про те, що позивач зобовязаний був підписати протокол та відповідно мав право дати свої зауваження, але інспектором ДПС не було надано можливості подати зауваження, оскільки в графі «пояснення особи» протоколу про адміністративне правопорушення вже було зазначено, що «водій від прояснень відмовився».

Таким чином інспектором ДПС було порушено ст.ст.254, 256 КУпАП.

Вищенаведене свідчить про те, що не було вчинено адміністративного правопорушення та ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказану постанову суд вважає незаконною, поскільки вона не відповідає обставинам справи, вимогам закону, а тому підлягає скасуванню зі слідуючих підстав:

Відповідно до ст.. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку встановленому законом. Провадження по даних справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з статтею 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне порушення, підлягає відповідальності на підставі закону. Позивач не можу бути притягнений до відповідальності, оскільки йогої дії не були умисними, а були скерованими виключно на забезпечення безпеки іншим учасникам руху.

Приладу, яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР на момент здійснення правопорушення у інспектора ДПС не було.

Відповідно до ст..14-1 КУпАП, яка передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі. За таких умов, фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж, не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

Між тим, у відповідності до п.19.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено Наказом МВС 27.03.2009 N 111), Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. Тому, при оцінці, як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про використовувані прилади.

Крім того, інспектором ДАІ не було прийнято до уваги те, що при здійсненні зупинки позивач керувався п.п. 3.43 ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) Позивача (ч. 2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч. 3 Постанови від 06.03.2008 р. № 2 Пленуму Вищого адміністративного суду, „до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду) та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Дану постанову позивач, згідно ст.255 КУпАП в десятиденний термін не оскаржив тому, що під час зясування обставин справи інспектор ДПС повідомив його, що в звязку з відсутністю складу правопорушення то притягувати до адміністративної відповідальності не має підстав та повернув водійські права та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Однак 20.04.2013р. в своїй поштовій скриньці ОСОБА_1 знайшов постанову ВДВС Кагарлицького районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 12.04.2013 р. на підставі Постанови в справі про адміністративне правопорушення від 14.03.2013 р. серія АА2 №689633. Зі змісту даної Постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Оскільки позивач з поважних причин пропустив строк на оскарження постанови, то суд вважає за необхідне поновити йому строк для оскарження.

А тому, суд вважає вимоги позивача правомірними, постанову інспектора ДПС ДАІ 5 взводу 2 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ України в м. Києві молодшого сержанта ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. штрафу такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 104,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ДПС ДАІ 5 взводу 2 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ України в м. Києві молодшого сержанта ОСОБА_3 серія АА2 № 689633 від 14.03.2013 року про притягнення ОСОБА_1 васильовича до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4