Справа № 822/1613/15
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1613/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Матущака В.В. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку в сумі 1047,48 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах, встановлених законом. У відповідача утворився податковий борг по єдиному податку в розмірі 1047,48 грн., який в добровільному порядку не сплачений, а тому підлягає стягненню.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження, направлена на адресу відповідача 30.04.2015, повернулася до суду з відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання». З врахуванням положень ч.4 ст.33 КАС України ухвала вважається врученою належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, що підтверджується копією реєстраційних даних.

За відповідачем наявний податковий борг в сумі 1048,48 грн. по єдиному податку (1096,20 грн. - основний платіж, 48,72 грн. - часткова сплата).

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. .

Згідно п. 16.1.4. ст. 16 Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.291.2, п. 291.3 ст. 291 Кодексу, Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 293.1 ст. 293 Кодексу визначено, що ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

В силу п. 293.2 ст. 293 Кодексу, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати

Як встановлено судом, ОСОБА_1, відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування та свідоцтва платника єдиного податку, є платником єдиного податку другої групи, а ставка єдиного податку становить 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п.295.1 ст. 295 Кодексу, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 296.2 ст. 296 Кодексу визначено, що платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

Відповідно пп. 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 Кодексу, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В силу п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу №5060-25 від 10.10.2014, яка ним не оскаржена та не відкликана позивачем.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком суми позовних вимог, довідкою про суми податкового боргу, корінцем податкової вимоги. Доказів про сплату відповідачем заборгованості суду не подано.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1047 (одна тисяча сорок сім) грн. 48 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/В.В. Матущак
"Згідно з оригіналом" Суддя В.В. Матущак