Справа № 127/23839/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/23839/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Греневич В.С.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

02 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання неправомірними дій щодо нарахування пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання неправомірними дій щодо нарахування пенсії. Постановою Вінницького міського суду від 26 грудня 2014 року позов задоволено, а саме: визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці у врахуванні довідки про заробітну плату під час роботи на Вінницькому дочірному підприємстві ВАТ "Вінницяхлібопродукт" за період з січня 1997 року по березень 2002 року включно при нарахуванні ОСОБА_2 пенсії за віком та зобов'язано відповідача врахувати під час призначення пенсії позивачу пенсії за віком вищевказану довідку. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02.04.2015 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду першої інстанції з заявою про роз'яснення постанови суду, в якій вказав, що з резолютивної частини постанови не зрозуміло з якої дати слід перераховувати пенсію позивачу.

Ухвалою Вінницького міського суду від 14 квітня 2015 року заяву задоволено та роз'яснено, що перерахунок пенсії позивачу слід здійснити з моменту її призначення.

Відповідач з таким судовим рішення не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Сторони та заявник в судове засідання не з'явились. Від позивача та представника відповідача, через відділ прийому та надання інформаційних послуг Вінницького апеляційного адміністративного суду, надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення, а відтак колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін та заявника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків. Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб стосовно яких воно ухвалено, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, що виникають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Отже, підставою для подання заяви про роз'яснення судового рішення є його незрозумілість.

Задовольняючи заяву та роз'яснюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що порушене право позивача слід захистити з моменту його виникнення, а не з часу відновлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше 3-х місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій (далі - Порядок) відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (далі -Порядок) днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. У разі, якщо до заяви про призначення, відновлення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Як встановлено судом першої інстанції так і підтверджено матеріалами справи, позивач досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнобов'язкове державне пенсійне страхування 20.06.2014 року, з відповідною заявою звернулася до відповідача 23.06.2014 року і з дня звернення їй призначена пенсія за віком.

Проте, управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці, при розрахунку пенсії позивачу неправомірно не враховано довідку про заробітну плату під час роботи на Вінницькому дочірному підприємстві ВАТ "Вінницяхлібопродукт" за період з січня 1997 року по березень 2002 року, що підтверджується постановою Вінницького міський суду 26 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року.

І як вбачається з вищезазначених судових рішень, відповідачем не надано суду жодного доказу того, що до заяви про призначення пенсії позивач не додав якогось із документів, що необхідні для призначення пенсії.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії в установлений чинним законодавством термін, а також подала всі необхідні документи на підтвердження стажу роботи та відомості про заробітну плату, але пенсія їй була обчислена без врахування заробітної плати за період з січня 1997 року по березень 2002 року, в зв'язку з неправомірними діями відповідача то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що пенсію позивачу слід перерахувати з моменту виникнення у неї такого права, а не з моменту його відновлення.

СУд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів відповідача про те, що позивач в своїй позовній заяві не ставила питання щодо дати, з якої слід здійснити перерахунок пенсії, а тому роз'яснення постанови матиме наслідки її зміни, та зазначає наступне.

Як видно з прохальної частини позовної заяви, позовною вимогою в даній справі є зобов'язання відповідача врахувати при розрахунку пенсії довідку про заробітну плату, яка була задоволена судом першої інстанції і при роз'ясненні постанови змін не зазнала, суд тільки роз'яснив відповідно до яких норм закону здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції обґрунтовані, ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.