Справа № 204/52/15-а(2а/204/19/15)
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2015 рокусправа № 204/52/15-а(2а/204/19/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 14 січня 2015 року

у справі № 204/52/15-а(2а/204/19/15)

за позовом ОСОБА_1,

АДРЕСА_1;

до відповідача Управління праці та соціального захисту населення

Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради,

вул. Уральська, 5, м. Дніпропетровськ, 49008;

про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив: ОСОБА_1 подала позов до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про -

скасування рішення про призначення з 17 травня 2012 року та про перерахунок з 01 травня 2013 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, згідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року N 2811-ХII, та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року N 1751, у розмірі, що дорівнює різниці між 100 % прожиткового мінімуму для працездатної особи та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців;

зобов'язання прийняти рішення про призначення з 17 травня 2012 року по 25 березня 2015 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних громадян, згідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року N 2240-III;

зобов'язання здійснити перерахунок та доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року N 2240-III, починаючи з дати призначення такої допомоги.

Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська (суддя Токар Н.В.) своєю ухвалою від 14 січня 2015 року адміністративний позов залишив без розгляду на підставі частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, Позивач, вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що в силу приписів статті 268 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Крім того, Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради своїм листом від 09 липня 2014 року повідомило про порядок та розмір державної допомоги по догляду за дитиною.

Просить ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська скасувати, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні сторони не скористались. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

З огляду на приписи статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при винесені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Строк звернення до суду в адміністративному судочинстві - це період часу, у межах якого особа може звернутися до адміністративного суду з позовною вимогою про захист своїх прав, свобод та інтересів у сфері публічних відносин.

Загальні положення визначення строків звернення до суду та процесуальних строків містяться в главі 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

І в силу статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Крім того, згідно з частиною другою статті 99 цього Кодексу, строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення.

Йдеться не про те, коли особа дізналася про рішення, дії чи бездіяльність, а про те, коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, викликають, відповідно до норм права, настання тих або інших правових наслідків - виникнення, зміна або припинення правового відношення.

Потім необхідно зважити, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше. Якщо мала - тоді для відліку строку на звернення береться до уваги саме цей момент.

Отже, поняття права на позов - елемент суб'єктивного права і характеризує його стан у разі порушення, коли воно здатне до відновлення. Строк захисту права особи застосовується в разі, якщо це порушене право оспорюється чи не визнається.

Виходячи з приписів указаних вище норм, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов'язується, з одного боку, з об'єктивним моментом, тобто порушенням суб'єктивного права, а з другого боку, із суб'єктивним моментом, коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Саме суб'єкт владних повноважень може доводити, що про порушення права заявнику повинно було стати відомо раніше, ніж фактично.

Суд у цьому випадку для встановлення початку перебігу строку звернення до суду мав встановити обставини про день коли особа, яка звертається до суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 195, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2015 року у справі № 204/52/15-а(2а/204/19/15) скасувати, з направленням матеріалів до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна