Справа № 817/948/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 817/948/15

02 червня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравчук Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом:

ОСОБА_1
доКонстянтинівської сільської ради, Начальника відділу регіонального розвитку містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської РДА Пінчука Федіра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3
про визнання дій протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про:

визнання протиправними дій Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича щодо надання позитивного висновку на проект землеустрою щодо відведення гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1;

скасування висновку Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича щодо відведення гр. ОСОБА_3 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1;

визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівської сільської ради №372 від 19.08.2010 року «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» для гр. ОСОБА_3, розміром 0,10 га, що в селі Орлівка, Сарненського району, Рівненської області.

Ухвалою від 12.05.2015 року судом відкрито провадження в адміністративній справі, призначено судовий розгляд на 27.05.2015, відкладено на 02.06.2015 року.

Під час судового розгляду 02.06.2015 року представник відповідача Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області подав суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як встановлено судом, суть заявлених у справі позовних вимог зводиться до позбавлення ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1. Про це свідчить позовна вимога щодо скасування рішення Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 19.08.2010 року №372 «Про надання дозволу на складання проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» для ОСОБА_3

Крім того в судовому засіданні встановлено, що Сарненським районним судом вже розглядадалсь аналогічна справа щодо цієї земельної ділянки і за участю цих же осіб (ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09.07.2014 року було відкрито провадження у справі №572/3234/14-ц). Відмінним між цією справою та справою, що перебувала в Сарненському районому судді, як встановлено судом був сам позивач, а саме, замість ОСОБА_1 був її чоловік ОСОБА_6 Але, як в даній справі так і в справі, що перебувала на розгляді в Сарненському районному судді №572/3234/14-ц інтереси позивачів представляв крім того син ОСОБА_1 та ОСОБА_6 - ОСОБА_7

В зв'язку зі смертю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 11.11.2014 року провадження у справі №572/3234/14-ц було закрито.

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що позивачем та його представником було введено Рівненський окружний адміністративний суд в оману щодо часу з якого вони дізналися про порушення своїх прав, оскільки з ухвали Сарненського районного суду є очевидним, що про порушення своїх прав позивачу та його представнику було відомо з липня 2014 року, а не так як вказано в позовній заяві з березня 2015 року в обґрунтування поважності причин пропущення строку звернення до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно п. З постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства).

Пунктом шостим постанови передбачено, що при вирішенні питань, пов'язаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, судам слід ураховувати роз'яснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 р. № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 1.04.2010 р. № 10-рп/2010 у справі на конституційним поданням Вищого адміністративно, о суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суди мають виходити з того, що згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою ЗО ЦК земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Відповідно до п.7 постанови земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно з статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17.11.2009 р. № 1559-VI "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності", про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Згідно п.21 постанови, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Суб'єктами земельних правовідносин, що мають місце у даній справі є ОСОБА_3, якому рішенням Костянтин і вської сільської ради № 372 від 19.08.2010 р. була надана у власність земельна ділянка, та ОСОБА_1, яка вважає що цим рішенням порушується її право користування своєю земельною ділянкою.

В той же час, Костянтинівська сільська рада Сарненського району та начальник відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської РДА Пінчук Ф.І. як відповідачі беруть участь у цій справі не на виконання своїх владних повноважень і не здійснюють владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, а їх управлінські дії спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав названих вище фізичних осіб.

Крім того, статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Отже, цей спір виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права, а тому виникає спір про цивільне право.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 51, 112, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

1.Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області; Начальника Відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Сарненської районної державної адміністрації Пінчука Федора Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та скасування рішень.

2. Копію ухвалинадіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали - 05 червня 2015 року.