Справа № 760/6502/15-а
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/6502/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він був звільнений з військової служби 28 грудня 2005 року. 02 березня 2007 року йому встановлена третя група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідачем була нарахована одноразова грошова допомога у розмірі 99767 гривень 16 копійок, проте ця сума є меншою, ніж та, яку він повинен отримати.

Просить суд визнати неправомірними дії Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення йому одноразової грошової допомоги в розмірі 48-місячного грошового забезпечення; стягнути солідарно з відповідачів на його користь одноразову грошову допомогу в розмірі 239229 гривень 48 копійок; зобов`язати Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

З письмових заперечень представника Міністерства оборони України вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначено, що Міністерство оборони України не відмовляло позивачу у нарахуванні допомоги. Перебіг процесуальних строків звернення до суду для позивача почався з 18 квітня 2014 року, коли було прийнято рішення комісією військової частини НОМЕР_1 щодо виплати коштів. Крім того, визначена позивачем сума, яка підлягає стягненню, нічим не підтверджена.

З письмових заперечень представника військової частини НОМЕР_1 вбачається, що проти задоволення позову він заперечує. Зазначено, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року скасовано та позов задоволено частково. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року залишено без змін.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року постійно діючою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення від 18 квітня 2014 року № 190 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 27-місячного грошового забезпечення в сумі 99767 гривень 16 копійок. Крім того, головним державним виконавцем ВПВР ДВС України 26 листопада 2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 28 грудня 2005 року. 02 березня 2007 року йому встановлена друга третя інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

Позивач просить суд визнати неправомірними дії Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення йому одноразової грошової допомоги в розмірі 48-місячного грошового забезпечення; стягнути солідарно з відповідачів на його користь одноразову грошову допомогу в розмірі 239229 гривень 48 копійок; зобов`язати Міністерство оборони України та військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 10 квітня 2012 року скасовано та позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову військової частини НОМЕР_1 в оформленні документів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 11 серпня 2011 року, з урахуванням висновків суду, викладених у даній постанові.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2014 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року залишено без змін.

На виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року постійно діючою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийнято рішення від 18 квітня 2014 року № 190 про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 27-місячного грошового забезпечення в сумі 99767 гривень 16 копійок.

Головним державним виконавцем ВПВР ДВС України 26 листопада 2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішенням суду.

Таким чином, позивачу вже нарахована одноразова грошова допомога.

Суд вважає, що вимоги позивача про вчинення таких же дій, заявлені до військової частини НОМЕР_1 та до іншого відповідача Міністерства оборони України, не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Керуючись статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України,
п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: