Справа № 2-а-1515/11
Суддя: Ольховик А. І.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1515/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" березня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Ольховик А.І,

за участі секретаря Малик Г.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до відділення державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області, інспектора з дізнання Коропського ВДАІ лейтенанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2011 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області, інспектора з дізнання Коропського ВДАІ лейтенанта міліції ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2011 року у звязку з тим , що вчинене ним правопорушення є малозначним.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує наступним чином.

09 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що він 09 лютого 2011 року об 11 годині 30 хвилин на вулиці Чернігівська смт. Короп Чернігівської області керував автомобілем DAWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 і здійснив зупинку в зоні дії знаку «Зупинка заборонена» та ближче, ніж 30 метрів від місця зупинки автобуса, чим порушив вимоги дорожніх знаків 3.34, 5.41 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Цього ж дня відповідач ОСОБА_2 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Він не згоден з винесеною постановою і свою позицію обгрунтовує наступним чином.

Він здійснив зупинку на вказаній ділянці дороги, оскільки не помітив встановлений знак «Зупинка заборонена», при цьому вказані дії він виконав з метою уникнення порушення користування під час руху транспортного засобу засобами звязку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, бо в нього задзвонив телефон і він вимушений був терміново відповісти на дзвінок, а після зупинки автомобіля ним був увімкнений аварійний сигнал зупинки.

Він вважає, що оскільки вказане правопорушення тривало незначний проміжок часу і не становило загрози для дорожнього руху, тому є підстави визнати вчинене ним правопорушення малозначним та скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач підтримав вказані позовні вимоги та просить їх задовольнити, або просить суд зменшити розмір штрафу до 255 грн.

Відповідач - відділення державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернігівській області будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання свого представника не направив, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності представника суду не надав. Причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідач ОСОБА_2 щодо вказаного позову надав суду письмове заперечення з якого вбачається, що вказаного позову не визнає та обгрунтовує свою позицію наступним чином.

09 лютого 2011 року в період 08 години 00 хвилин до 13 години 00 хв. ним здійснювався нагляд за дорожнім рухом, правил зупинки та стоянки транспортних засобів по вул. Чернігівській в смт. Короп біля місцевого ринку. О 11 годині 30 хв. ним було помічено, що напроти автостанції стоїть автомобіль НОМЕР_2. Він пішов до автомобіля, відрекомендувався водієві, попросив реєстраційні документи на автомобіль. Під час перевірки документів було встановлено, що даним автомобілем керував ОСОБА_1. В звязку з тим, що ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу від дорожнього знаку 5.41 (місце зупинки автобуса), 15.9 (е) « Зупинка забороняється»- ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх не має - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків». Правил дорожнього руху України, порушення було зафіксовано ним за допомогою службового фотоапарата «Саnоn» А -560-20755 № НОМЕР_3. Він склав адміністративний протокол за ч. 1 ст. 122 КУпАп та виніс постанову про адміністративне правопорушення з накладенням штрафу в розмірі 340 грн. Під час складання протоколу та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 ознайомившись зі змістом протоколу та винесеною постановою з накладеним штрафом, власноручно підписав адміністративний протокол та написав пояснення. В поясненні він вказав, що не помітив дорожнього знаку « місце зупинки автобуса». Також, на відстані 4 метрів розташована стоянка для транспортних засобів, де і потрібно було ОСОБА_1 здійснити зупинку для розмови по телефону.

На підставі вище вказаного просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши вимоги позивача суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення водіями правил зупинки тягне накладення на них штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 255 гривень до 340 гривень).

По справі встановлено, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2011 року, складеного відповідачем ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 5)

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 9 лютого 2011 року об 11 годині 30 хвилин на вулиці Чернігівська смт. Короп Чернігівської області керував автомобілем DAWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 і здійснив зупинку в зоні дії знака «Зупинка заборонена» та ближче ніж 30 метрів від місця зупинки автобуса, чим порушив вимоги дорожніх знаків 3.34, 5.41 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 7).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 9 лютого 2011 року ОСОБА_1 власноручно зазначив у графі « Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» , що в нього задзвонив мобільний телефон, він прийняв вправо, зупинився, увімкнув аварійну сигналізацію щоб порозмовляти по телефону, не помітив знак «Зупинка заборонена» ( а.с. 8)

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 09 лютого 2011 року в якості доказів, перелічених в ст. 251 КУпАП, був використаний протокол про адміністративне правопорушення від 09.02. 2011 року, в якому пояснення ОСОБА_1 не заперечують і не спростовують факту вчинення ним вказаного правопорушення.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку, що докази в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 є належними і допустимими, які передбачені ст. 251 КУпАП, а в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і встановлена вина ОСОБА_1 у його вчиненні, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову , суд виходить з наступного.

За положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 293 КУпАП визначено повноваження органів, у тому числі судів, під час розгляду скарги (позову) на постанову у справі про адміністративне правопорушення, до яких входить і зміна заходу стягнення у межах, передбачених нормативними актами про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Відтак, під час перевірки законності та обгрунтованості оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення місцевий загальний суд як адміністративний суд має також повноваження змінити захід стягнення.

Доводи позивача ОСОБА_1, що правопорушення вчинене ним тривало незначний час і не становило загрози для дорожнього руху,- суд бере до уваги, як підставу для зменшення накладеного на нього стягнення у розмірі 255 грн. передбаченого ст.. 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст. ст. 10, 70, 71, 99, 158-163, 1712 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити частково.

Змінити захід адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у виді штрафу згідно постанови від 09 лютого 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності згідно постанови інспектора з дізнання Коропського ВДАІ лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 09 лютого 2011 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_3