Справа № 821/1587/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1587/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Нововоронцовському районі Херсонської області до Публічного акціонерного товариств "Придніпровське" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області (далі - позивач, УПФУ в Нововоронцовському районі) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Придніпровське" (далі - відповідач, ПАТ "Придніпровське"), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 року у сумі 3798,12 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що три працівники ПАТ "Придніпровське" вийшли на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". До досягнення пенсійного віку працівником, якому призначено пенсію на пільгових умовах, підприємство, на якому працював пенсіонер, зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. До 1 січня 2015 року відповідач був звільнений від відшкодування таких витрат, оскільки мав пільги як платник фіксованого сільськогосподарського податку згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Проте, у грудні 2014 року до Податкового кодексу України внесено зміни Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, caмe: главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" виключено взагалі. Тому відповідач вже не є платником вказаного податку, а відтак зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Від відповідача надійшли заперечення на позов, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову. Вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати приписи Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.5 Закону). Також зазначає, що абз.5 пп.1 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено категорії працівників, пенсії яким виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету без наступного відшкодування Пенсійному фонду підприємствами, організаціями. Цією нормою визначено порядок та джерела виплати пенсій працівникам, пенсії яким призначені на підставі п.п."в"-"е" та "ж" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", незалежно від наявності або відсутності у підприємства статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку та без будь-якого наступного відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій зазначеним категоріям працівників, в тому числі і працівникам відповідача, пенсії яким призначено на підставі п."в".

Від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Положеннями ч.4 ст.122 КАС України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПАТ "Придніпровське" до 1 січня 2015 року було платником фіксованого сільськогосподарського податку.

На підприємстві працювали та вийшли на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у квітні 2015 року загальна сума витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним особам складає 3798,12 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Основними нормативно-правовими актами, які здійснюють регулювання відносин, пов'язаних з пенсійним забезпеченням, призначенням, перерахунком та виплатою пенсій, справлянням та використанням збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванням витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) та Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.

Згідно п.1 ст.1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а ставка збору відповідно до абз.3 п.1 ст.4 Закону № 400/97-ВР складає 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Приписами абз.5 пп.1 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд звертає увагу на те, що платники фіксованого сільськогосподарського податку були звільнені від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, а їх виплата здійснювалась за рахунок коштів Державного бюджету України згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку" від 31.05.2005 р. № 2613-IV(далі - Закон № 2613-IV), який набрав чинності з 1 січня 2006 року.

Законом № 2613-IV внесено зміни до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме:

абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" після слів "визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону" доповнено словами "крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку";

абзац п'ятий підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" після слів "затвердженим Кабінетом Міністрів України" доповнено словами "та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, фінансування пільгових пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України стосувалося лише працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку, за рахунок чого вони і були звільнені від обов'язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, яким з переліку загальнодержавних податків та зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Отже, з 1 січня 2015 року відповідач вже не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, таким чином відпали підстави для подальшого його звільнення від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

З наведених підстав суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на абз.5 пп.1 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, оскільки таке фінансування, як зазначалось вище, згідно із Законом № 2613-IV стосувалось лише працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 (далі - Інструкція).

Згідно пп.6.7 п.6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З наданих УПФУ в Нововоронцовському районі матеріалів слідує, що ПАТ "Придніпровське" не відшкодовано за квітень 2015 року витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, загальна сума недоїмки за вказаний період складає 3798,12 грн.

За приписами ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів сплати зазначених коштів відповідачем суду не надано, доводи позивача про наявність підстав для їх стягнення відповідачем не спростовані.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 122, 168-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Придніпровське" () на користь управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за квітень 2015 року в сумі 3798 (три тисячі сімсот дев'яносто вісім) грн. 12 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 10.2.4