Справа № 2а-4606/10/0770
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 11580/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивачка просила визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення Ужгородської МДПІ № 74/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року про сплату податку з доходів фізичних осіб в розмірі 171108 грн. та № 73/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року про сплату податку на додану вартість в загальному розмірі 38436 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Ужгородської МДПІ № 74/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року та № 73/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Ужгородська МДПІ, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивачка не навела жодних обґрунтувань щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а також не надала суду будь-яких фактичних даних на підставі яких можна було б стверджувати про їх незаконність. Суд першої інстанції, вирішуючи спір, не надав належної оцінки доказам, даним та іншим матеріалам, які були надані податковим органом, та прийшов до помилкового висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень № 74/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року та № 73/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини та матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що Ужгородською МДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року.

За наслідками перевірки складено акт №40/17-2/НОМЕР_1 від 3.08.2010 року, на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення №74/17-2/НОМЕР_1 від 17.09.2010 року, яким позивачці донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 171108 грн. та №73/17-2/НОМЕР_1 від 17.09.2010 року, яким позивачці визначено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 38436 грн., з яких 25624 грн. - основний платіж, 12 812 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

23.09.2010 року позивачка оскаржила вищевказані податкові повідомлення-рішення до Ужгородської МДПІ. 18.11.2010 року ОСОБА_1 надійшла відповідь №3801/6/10-024 (рішення про результати розгляду первинних скарг) та нові податкові повідомлення-рішення Ужгородської МДПІ №74/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року про сплату податку з доходів фізичних осіб в розмірі 171108 грн. та № 73/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року про сплату податку на додану вартість в загальному розмірі 38436 грн.

Судом встановлено, що в період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування. В період, що перевірявся, позивачка здійснювала господарську діяльність, пов'язану з оптовою торгівлею лісоматеріалами: КВЕД - 51.53.1 - оптова торгівля лісоматеріалами.

Задовольняючи позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки прийняті на підставі акта перевірки, висновки якого зроблені без належного дослідження та без врахування даних первинних розрахункових та облікових бухгалтерських і податкових документів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дохід - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального та нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Згідно п. 13 розділу IV Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від заняття підприємницькою діяльністю», затвердженою наказом ГДПІ України від 21.04.1993 року №12 (з відповідними змінами і доповненнями), оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності отримує інші доходи, ніж визначені у частині першій цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу, наведеними в додатку № 6 до цієї Інструкції.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать документально підтверджені витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Згідно абзацу 5 додатку № 7 Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від заняття підприємницькою діяльністю», до податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати і суми амортизаційних відрахувань, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних перевірки ОСОБА_1 зазначено в деклараціях: за 2008 рік валовий дохід - 205160 грн., валові витрати - 193321 грн.; за 2009 рік валовий дохід - 1334252 грн., валові витрати - 1324537 грн.; за І квартал 2010 року валовий дохід - 302871 грн., валові витрати - 290314 грн.

У І-му кварталі 2010 року на банківський рахунок позивачки поступило коштів в сумі 549619, 50 грн., в тому числі ПДВ - 91603, 25 грн., тобто валовий дохід становить 458016, 25 грн.

В ході проведення планової документальної перевірки було встановлено, що до складу валових витрат за період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року підприємцем зайво включено суму витрат в розмірі 995290 грн. на придбання матеріальних цінностей по реалізації лісопродукції.

Перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу податковим органом встановлено збільшення суми чистого оподатковуваного доходу в сумі 22656 грн. за 2008 рік, в сумі 928923 грн. за 2009 рік та в сумі 189141 грн. за І квартал 2010 року.

Тому податковим органом було донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 171108,00 грн. ( за 2008 рік - 3398,40 грн., за 2009 рік - 139338,45 грн., за 1 квартал 2010 року - 28371,15 грн.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як платник податку на додану вартість в Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ, про що видано свідоцтво № 100040031 від 11.05.2004 року.

За період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов'язань по податку на додану вартість у сумі 1848040 грн. та податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 1733150 грн.

Згідно пп. 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок на додану вартість» (тут і далі в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Відповідно до пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Згідно п.4.1 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість», база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Як видно з акта перевірки, податковим органом встановлено, що позивачкою занижено суму податкових зобов'язань за грудень 2009 року на 11054 грн. та за березень 2010 року на 14570 грн. чим порушено вимоги п.4.1. ст.4. Закону України «Про податок на додану вартість».

Згідно пп.17.1.3 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (у відповідній редакції), у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

На підставі вищенаведеного, податковим органом донараховано позивачці 25624 грн. податку на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12812 грн.

Крім того, податковим органом до заперечень проти адміністративного позову додано копії листа про рух коштів на банківському рахунку СПД-ФО ОСОБА_2 за період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року, складену працівниками Ужгородської МДПІ без підпису позивачки .

Відповідно до п. 1.7 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 925/11205, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів

Згідно пп. 2.3.2 цього Порядку, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно: висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю; у разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб суб'єкта господарювання щодо встановлених порушень; зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів; у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання надати перевіряючим письмові пояснення щодо встановлених порушень та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, факти відмови відобразити в акті.

З матеріалів справи, зокрема, з таблиці про рух коштів на банківському рахунку СПД-ФО ОСОБА_2 за період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року видно, що на банківський рахунок позивачки в період, що перевірявся, поступило коштів в сумі 1888201, 68 грн., а перераховано з рахунку - 1877840, 03 грн.

Однак, надані податковим органом дані суттєво відрізняються від реальних сум поступлених та перерахованих коштів на банківський рахунок позивачки, що підтверджується наданою ОСОБА_1 банківською випискою за період з 1.07.2008 року по 31.03.2010 року .

Зокрема, згідно банківської виписки АТ «КомінвестБанк» МФО 312248 на банківський рахунок № 0523, що належить ОСОБА_1 поступила сума 1865998, 53 грн. (з ПДВ). Різниця з даними перевірки становить 22303, 15 грн.

Невідповідність даних акта перевірки з даними встановленими судом першої інстанції спостерігається і щодо визначення податковим органом валових доходів позивачки в безготівковій формі (таблиця № 2 ст. 9 акта перевірки).

Крім того, сума коштів перерахованих з банківського рахунку ОСОБА_1 згідно банківської виписки (а.с. 47 том 1) становить 1846158,86 грн. Різниця з даними перевірки становить 31691,17 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом, який проводив перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, порушено вимоги Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327, оскільки висновки податкового органу, зазначені в акті перевірки, щодо порушення позивачкою податкового законодавства сформовані на підставі помилкових даних, без врахування та повного дослідження первинних розрахункових та облікових бухгалтерських і податкових документів. Тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 74/1/17-2/НОМЕР_1 та № 73/1/17-2/НОМЕР_1 від 18.11.2010 року, які були прийняті на підставі акта перевірки №40/17-2/НОМЕР_1 від 3.08.2010 року не можуть вважатися правомірними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, наявним в ній доказам, правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому в силу наведеного, підставою для її задоволення бути не можуть.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.05.2013 року в справі № 2а-4606/10/0770 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський