Справа № 2-а-17/11
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2011-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд
Справа № 2-а-17/11
Постанова

Іменем УКРАЇНИ

14 січня 2011 року Віньковецький районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Волкової О.М.

при секретарі Сікорські В.О.

за участю позивача -- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом , у якому просить скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ Віньковецького району Гнядого Ю.В. від 31 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст..122 ч.1 КУпАП та накладення штрафу у сумі 255 гривень ,вважаючи винесену постанову необґрунтованою та незаконною . В обґрунтування позовних вимог вказував , що 31.12.2010 року керуючи автомобілем ЗАЗ -1102 в смт. Віньківці по вулиці Заславські в напрямку до перехрестя з вулицею Соборна Україна внаслідок несприятливих погодних умов ожеледиці його автомобіль занесло на дорозі , і щоб уникнути зіткнення він змушений був звернути під знак. Отже у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення , так як він діяв в стані крайньої необхідності . Однак інспектор не встановивши фактичних обставин справи , не взявши до уваги пояснення позивача та свідка , який з разом з ним знаходився в автомобілі , не зазначивши доказів на підтвердження винуватості , склав протокол та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити . Пояснив, що під час керування автомобілем підїжджаючи до перехрестя вулиць Заславська Соборної України його понесло і він побачив , що доверху на вулицю Заславська повертає інший транспортний засіб , який також почало заносити через ожеледицю. Щоб уникнути з ним зіткнення ОСОБА_1 змушений був пропустити його та повернути праворуч , заїхавши під знак «Рух заборонено». У цей час назустріч йому рухався службовий автомобіль ДПС , і позивач пропускаючи його повернув наліво. Після зупинки інспектор , не вислухавши пояснення ситуації , що склалась , звинуватив його в умисному порушення вимог дорожнього знаку , склав протокол та виніс постанову. Свідки , вказані в протоколі були залучені інспектором під час складення ним протоколу на підтвердження того , що автомобіль дійсно зупинився під знаком .

Представник відповідача у судове засідання не зявився , хоча був належним чином повідомлений про дату , час та місце розгляду справи , причини неявки не повідомив ,заяви про відкладення розгляду справи чи неможливості прибуття у судове засідання не подавав.

Вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 31.12.2010 року інспектором ДПС ВДАІ Віньковецького району Гнядим Ю.В. , Коваль А.М. 31.12. 2010 року о 10.43 год. керуючи автомобілем ЗАЗ -110247 державний номерний знак ВХ 34- 38 АЕ по вул.. Соборної України ,16 в смт. Віньківці порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено»,чим порушив п. 8.4 ПДР України.

Постановою від 31 грудня 2011 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу сумі 255 гривень.

У відповідній графі протоколу на місці складення протоколу ОСОБА_1 зазначив , що він заїхав під знак у звязку з тим , що його понесло з горба на перехресті і щоб не створювати аварійної обстановки він був змушений повернути під знак .

Відповідно до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи , і в тому числі на заборонні знаки , які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно п. 3.1 ПДР України заборонний знак «Рух заборонено»означає , що забороняється рух усіх транспортних засобів.

Відповідно до ст. 11 КАС України вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності та свободи у доведенні перед судом переконливості своїх доказів.

Відповідно до ст.. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень ,дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача у судове засідання для дачі пояснень в обґрунтування правомірності прийнятого ним рішення не зявився , заперечень на позов не надав.

За таких обставин , враховуючи , що позивач свою вину заперечує , а будь-яких обєктивних доказів на підтвердження його винуватості немає , суд вважає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведеною , і дійшов переконання ,що в даній дорожній обстановці , яка склалась він діяв у стані крайньої необхідності .

Відповідно до ст.. ст..17 та 18 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа , яка діяла в стані крайньої необхідності ,необхідної оборони або яка була в стані неосудності , не підлягає адміністративні відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія , яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами , що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення , або вчинена в стані крайньої необхідності , тобто для усунення небезпеки , яка загрожує державному або громадському порядку , власності , правам і свободам громадян , установленому порядку управління , якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною , ніж відвернена шкода.

При цьому суд керується положеннями ч.2 і ч.3 ст. 62 Конституції України , якою визначено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину . Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах , одержаних незаконним шляхом , а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб , які обвинувачуються у вчиненні правопорушень , передбачених КУпАП.

Ст.293 КУпАП визначено , що орган ( посадова особа ) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень :

1) залишає постанову без зміни , а скаргу або протест без задоволення ;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд ;

3) скасовує постанову і закриває справу ;

4) змінює захід стягнення в межах , передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення з тим , однак , щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. ст. 17 ч.1 ,18 п.3 , 9, 11 ,71 ,159, 160 ,161 Кодексу Адміністративного судочинства України , Правилами дорожнього руху України , затвердженими постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії ВХ № 272312 від 31 грудня 2010 року, складену інспектором ДПС ВДАІ Віньковецького району Гнядим Ю.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 255 гривень скасувати , а провадження по адміністративні справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Волкова