Справа № 362/443/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/443/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Корнієнко С.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника відповідачаБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. Приходько К.М. Баци К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 803 від 30 грудня 2014 року про відмову в наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення йому в оренду земельної ділянки площею 12,7982 га на якій розташований придбаний ним 31 жовтня 2014 року майновий комплекс та зобов'язати відповідача на черговій сесії повторно розглянути зазначене питання.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.06.2007 між ТОВ «Гленас» та ПП «Укрчайпром» було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, а саме: комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-23).

08.10.2008 між Дзвінківською сільською радою Васильківського району Київської області (орендодавець) та Приватним підприємством «Укрчайпром» (орендар) було укладено договір оренди землі за умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку з правом її викупу, для будівництва та обслуговування майнового комплексу, що перебуває у державній власності загальною площею 12,7982 га, в тому числі 12,7982 га під господарськими будівлями і дворами, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві, розташовану на території АДРЕСА_1 в межах населеного пункту (а.с.14-17).

На підтвердження передачі вказаної земельної ділянки в оренду ПП «Укрчайпром», позивачем до матеріалів справи надано акт приймання-передачі об'єкта оренди від 08.10.2008, який підписаний та скріплений печатками сторін договору (а.с.19).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07 липня 2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 26 листопада 2014 року розірвано договір оренди землі від 08.10.2008, укладений між Дзвінківською сільською радою Васильківського району Київської області та ПП «Укрчайпром» (а.с.39-42, 43-44, 45-46).

31.10.2014 між ПП «Укрчайпром» (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплексу, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1, який належить продавцю на праві приватної власності і сплачує ціну, визначену цим договором (а.с.10-13).

Вказаний комплекс складається з наступних приміщень: бойня з коптильнею «А» площею 284,2 кв.м., корівник «А» площею 716,7 кв.м., свинарник «А» площею 390,0 кв.м., прийомний тік «А» площею 288,0 кв.м., кузня «Б» площею 58,4 кв.м., контора «Б» площею 63,6 кв.м., склад з навісом «Б» площею 400,0 кв.м., телятник «Б» площею 1699,3 кв.м., силосна траншея № 1 «В» площею 312,0 кв.м., силосна траншея № 2 «В» площею 312,0 кв.м., башта Рожновського «Г», артезіанська скважина 1 «С» площею 60,0 кв.м., артезіанська скважина 2 «С» площею 60,0 кв.м., водопровід «Д», огорожа «О» площею 3350,0 кв.м.

Нерухоме майно, яке є предметом цього договору, розташоване на земельній ділянці площею 12,7982 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яке не є власністю продавця і надана в строкове платне користування з правом викупу для будівництва та обслуговування майнового комплексу згідно з договором оренди землі, посвідченим приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Бобковим О.В. 08.10.2008 за реєстровим № 5859.

16.12.2014 ОСОБА_6 звернуся до Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області із заявою про передачу йому в оренду земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 12,7982 га для будівництва та обслуговування майнового комплексу, що належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 31.10.2014 в довгострокову оренду строком на 49 років, яка знаходиться в межах Дзвінківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням XXXIV сесії VI скликання Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської області від 30.12.2014 було відмовлено ОСОБА_6 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що порушує законні права позивача, останній звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено протиправності спірного рішення відповідача щодо відмови в наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення йому в оренду земельної ділянки площею 12,7982 га.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно із статтею 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальної громади села, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень сільської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, порівняльно-правовий аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що під наданням земельної ділянки в користування або у власність законодавець розуміє як прийняття органом відповідного рішення про надання землі у власність або в користування, так і подальше оформлення документа, який згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України посвідчує право на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, рішенням Господарського суду м. Києва від 07 липня 2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30 вересня 2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 26 листопада 2014 року розірвано договір оренди землі від 08.10.2008, укладений між Дзвінківською сільською радою Васильківського району Київської області та ПП «Укрчайпром» (а.с.39-42, 43-44, 45-46).

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна між ПП «Укрчайпром» та ОСОБА_6 укладено 31 жовтня 2014 року.

Таким чином, набуття права власності на нерухоме майно відбулося після розірвання договору оренди земельної ділянки, посвідченого Бобковим О.В., приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області 08.10.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 5859, а тому підстави для переходу до позивача прав на користування земельною ділянкою в розмірі 12,7982 га відсутні.

В той же час, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що судове рішення не позбавляє позивача звернутися до відповідача для отримання дозволу на оренду землі вказаної площі на якій розміщені споруди його майнового комплексу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 05.06.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.