Справа № 460/1836/13а
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 876/7537/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Коцур В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2013 року по справі № 460/1836/13-а за позовом ОСОБА_2 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання нечинним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання нечинним та скасування рішення № 2 від 16.01.1998 року щодо надання ОСОБА_3 права оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 прийнятого виконавчим комітетом Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2013 року у справі № 460/1836/13-а, поновлено ОСОБА_2 строк позовної давності для подання та розгляду адміністративного позову про визнання нечинним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень. Позов ОСОБА_2 задоволено, визнано нечинним та скасовано рішення № 2 від 16.01.1998 року щодо надання ОСОБА_3 права оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 прийняте виконавчим комітетом Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюване рішення відповідача є таким, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, її оскаржила особа, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права ОСОБА_1, подавши апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування всіх обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.03.1998 року, виданого Вороцівською сільською радою згідно рішення виконкому від 16.01.1998 року за № 2 та зареєстрованого у Львівському обласному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 11.03.1998 року в реєстрову книгу за № 1 за реєстровим № 5 житловий будинок по АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_3 Крім цього згідно Державного акту на право власності на землю серії ЛВ № 6432, виданого Вороцівською сільською радою 22.06.1998 року ОСОБА_3 за вказаною вище адресою на праві власності належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку. Зазначає, що 29.12.2004 року між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до якого дарувальник подарувала, а обдарований прийняв в дар цегляний житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього будинку. Апелянт вказує на те, що при розгляді цивільної справи № 2-415/2010 Яворівським районним судом встановлено, що позивачем не доведено достатніх доказів визнання неправомірним рішення Вороцівської сільської ради від 16.01.1998 року № 2, яке стало підставою для укладання договору дарування. Крім цього апелянт вказує на те, що ОСОБА_2 пропустила строк звернення з позовом до суду, оскільки про оскаржуване рішення їй було відомо ще у 2011 році при розгляді цивільної справи № 2-415/2010 р., а не 14.05.2013 року як зазначено судом першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його представники заперечили проти апеляційної скарги, вважають оскаржувану постанову суду першої інстанції такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права та просять залишити її без змін.

Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача по справі та представників сторін, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 2 від 16.01.1998 року ОСОБА_3 надано право оформити право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Судом встановлено, що 29.12.2004 року між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) укладено договір дарування житлового будинку та земельної ділянки, відповідно до якого дарувальник подарувала, а обдарований прийняв в дар цегляний житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього будинку.

ОСОБА_2 з даним позовом звернулася в суд 20.05.2013року, та в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду зазначила, що про оскаржуване рішення відповідача їй стало відомо лише 14.05.2013 року при отриманні документів з Яворівського державного районного архіву Львівської області.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо інше не встановлено, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку та позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених статтею 155 КАС України.

Згідно п.9 ч.1 ст.155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач звертаючись до суду з даним позовом пропустив строки звернення до суду та не навів жодних доказів поважних причин пропуску такого, та з часу прийняття оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень, до часу звернення з позовом до суду, минуло більше п'ятнадцяти років, при встановленому законодавцем шестимісячному строку звернення.

Посилання позивача на те, що йому про рішення відповідача № 2 від 16.01.1998 року стало відомо лише 14.05.2013 року, отримавши документи із Яворівського державного районного архіву Львівської області спростовується наявною в справі копією судового рішення Яворівського районного суду Львівської області від 17.12.2010 року у справі № 2-415/2010 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, Вороцівської сільської ради, треті особи ОСОБА_5, приватний нотаріус Шмагара Світлана Петрівна, Львівське обласне КП «БТІ та ЕО» про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначається про наявність рішення Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 16.01.1998 року № 2. Тобто, в кінці грудня 2010 року початок січня 2011 року, отримавши копію вказаного судового рішення, позивачу було відомо про наявність рішення виконавчого комітету Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 16.01.1998 року № 2.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям ухвали про залишення без розгляду позову ОСОБА_2 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання нечинним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень

Керуючись ст.ст.155, 160 ч.3, 167,195, 196, 198, 203, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2013 року у справі 460/1836/13-а скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 до Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання нечинним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: І.І.Запотічний

Судді: О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 29.05.2015 року.