Справа № 817/1006/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1006/15

03 червня 2015 року 12год. 10хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Чучаліна К.В.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "ПРОДТРЕЙД.КОМ"
доДержавної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ПРОДТРЕЙД.КОМ" (далі - ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ") звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, відповідно до якого, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 01.12.2014 року №.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема пояснив суду, що твердження Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області щодо завищення позивачем суми від'ємного значення з ПДВ за березень 2014 року, які викладені в акті перевірки не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать чинному законодавству. Додатково зазначив, що документально повністю підтверджується сформований податковий кредит та сума бюджетного відшкодування з ПДВ, а всі придбані у контрагентів товарно-матеріальні цінності та послуги були пов'язані з господарською діяльністю платника податку. Зазначила, що всі первинні документи були надані до перевірки, жодних зауважень щодо ненадання первинних документів у акті перевірки не міститься. Пояснив, що правомірність формування приватним підприємством "ПРОДТРЕЙД.КОМ" від'ємного значення суми ПДВ за жовтень 2013 року у розмірі 170745,00 грн. встановлена постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 року у справі №817/1275/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2014 року. Вказав, що висновки податкового органу суперечать фактичним обставинам справи та ст.ст.198, 200, 201 Податкового кодексу України, а відтак, податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 01.12.2014 року № підлягає скасуванню. Просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема пояснив суду, що позивачем було неправомірно сформовано суму податкового кредиту з ПДВ, що вплинуло на завищення суми від'ємного значення та бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість. Вказав, що господарські операції поставки товарів ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" не підтверджується реальним здійсненням операцій, оскільки відсутня достатня кількість трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності. Зазначив, що податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу на проведення перевірки від 03.11.2014 року №916 та направлення від 03.11.2014 року №156/17-16-15-01 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" з питань достовірності нарахування сум від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого до відшкодування на рахунок платника у банку по деклараціях з ПДВ за грудень 2013 року, січень, лютий, березень 2014 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 14.11.2014 року №833/17-16-15-01/37131282, яким встановлено порушення ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" п.198.3 ст.198, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого, позивачем завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за грудень 2013 року на 13583,00 грн., січень 2014 року на 44,00 грн., за лютий 2014 року на 517,00 грн., за березень 2014 року на 27,00 грн. та завищено залишок від'ємного значення рядка 24 декларації з ПДВ за березень на суму 44319,00 грн. (а.с.25-41).

На підставі акту перевірки від 14.11.2014 року №833/17-16-15-01/37131282 Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області винесено податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 44319,00 грн. (а.с.6).

ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № оскаржене в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у Рівненській області про результати розгляду скарги від 03.02.2015 року №56/10с/17-00-10-04-04/151 податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № залишено без змін, а скаргу ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" без задоволення (а.с.42-45).

ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" оскаржило податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № до Державної фіскальної служби України.

Рішенням від 24.02.2015 року №3967/6/99-99-10-01-01-25 податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № залишено без змін, а скаргу ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" без задоволення (а.с.46-49).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності позивача, (відповідно до КВЕД-2010) є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.31 оптова торгівля фруктами та овочами.

З матеріалів справи вбачається, що в листопаді 2013 року ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" отримано товарно-матеріальні цінності та послуги на загальну суму 20428,00 грн., в тому числі ПДВ 3473,67 грн. Так, від ТОВ "Ол-Транс" на загальну суму 3500,00 грн., в тому числі ПДВ 583,33 грн., що підтверджується актом №515 від 04.11.2013 року, податковою накладною №10 від 04.11.2013 року, платіжним дорученням №364 від 08.11.2013 року на суму 3500,00 грн. Від ПП "СТД АГРО" на загальну суму 15128,00 грн., у тому числі ПДВ 2521,34 грн., що підтверджується видатковою накладною №65 від 07.11.2013 року, податковою накладною №65 від 07.11.2013 року, платіжним дорученням №362 від 07.11.2013 року на суму 15128,00 грн. Від ПП "ВІТЕС" на загальну суму 1800,00 грн., в тому числі ПДВ 300,00 грн., що підтверджується актом №ОУ-0001754 від 05.11.2013 року на загальну суму 300,00 грн., актом №ОУ-0001806 від 13.11.2013 року на загальну суму 300,00 грн., у тому числі ПДВ 50,00 грн., актом №ОУ-0001822 від 15.11.2013 року на загальну суму 300,00 грн., в тому числі ПДВ 50,00 грн., актом №ОУ-0001841 від 18.11.2013 року на загальну суму 600,00 грн., в тому числі ПДВ 100,00 грн., актом №ОУ-0001881 від 25.11.2013 року на суму 300,00 грн., в тому числі ПДВ - 50,00 грн., податковою накладною №15 від 04.11.2013 року на загальну суму 400,00 грн., в тому числі ПДВ 66,67 грн., податковою накладною №70 від 12.11.2013 року на загальну суму 300,00 грн., в тому числі ПДВ 50,00 грн., податковою накладною №74 від 13.11.2013 року на загальну суму 300,00 грн., в тому числі ПДВ 50,00 грн., податковою накладною №103 від 18.11.2013 року на загальну суму 500,00 грн., в тому числі ПДВ 83,33 грн., податковою накладною №128 від 21.11.2013 року на загальну суму 100,00 грн., в тому числі ПДВ 16,67 грн., податковою накладною №140 від 25.11.2013 року на загальну суму 200,00 грн., в тому числі ПДВ 33,33 грн., платіжними дорученнями №333 від 04.11.2013 року на суму 600,00 грн., №369 від 12.11.2013 року на суму 300,00 грн., №373 від 13.11.2013 року на суму 300,00 грн., №396 від 21.11.2013 року на суму 600,00 грн., №397 від 29.11.2013 року на суму 300,00 грн. Від Торгово-промислової палати на загальну суму 414,00 грн., в тому числі ПДВ 69,00 грн., що підтверджується актом надання послуг з період з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року, податковою накладною №304 від 13.11.2013 року, платіжним дорученням №381 від 13.11.2013 року на 414,00 грн. (а.с.72-96).

Придбані ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" товарно-матеріальні цінності та послуги були використані позивачем в своїй господарській діяльності, а саме для продажу за кордон, що підтверджується митними деклараціями №204050001/2013/042519 від 01.11.2013 року, №204050001/2013/042514 від 01.11.2013 року, №204050001/2013/042513 від 01.11.2013 року, №204050001/2013/042510 від 01.11.2013 року, №204050001/2013/042509 від 01.11.2013 року, №204050001/2013/042527 від 04.11.2013 року, №204050001/2013/042526 від 04.11.2013 року, №204050001/2013/042564 від 08.11.2013 року (а.с.97-111).

Як вбачається з квитанції №2 від 19.12.25013 року Міністерством доходів і зборів України прийнято декларацію ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" з податку на додану вартість за листопад 2013 року. З огляну на наведене, суд не бере до уваги твердження податкового органу, що позивачем не подану податкову декларацію за листопад 2013 року (а.с.112).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що правомірність формування приватним підприємством "ПРОДТРЕЙД.КОМ" від'ємного значення суми ПДВ за жовтень 2013 року у розмірі 170745,00 грн. встановлена постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.06.2014 року у справі №817/1275/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2014 року (а.с.51-71).

Підпунктом 14.1.36 36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ч. 1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р. - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 р. передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п."а" п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.4 ст.198 Податкового кодексу України, якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного

звітного (податкового) періоду.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України, передбачено, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного

відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

У ст.201 Податкового кодексу України визначені основні положення щодо податкової накладної, зокрема, вказані обов'язкові вимоги до змісту податкової накладної. У п.201.8 вказаної норми встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно п.п. "а" п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв'язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивач не підпадає під категорію платників податків, які не мають права на отримання бюджетного відшкодування, що передбачено п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України. Крім того, податковим органом не оспорюється відповідність податкових накладних, отриманих позивачем, вимогам податкового законодавства, як і не заперечується факт того, що особи, які видали такі податкові накладні були зареєстрованими платниками податку на додану вартість.

У п.п.5.2 п.2 Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України за № 984, від 22.12.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772 (далі - Порядок № 984) передбачено, що у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Аналізуючи вимоги Порядку № 984, суд прийшов до висновку, про неналежне оформлення результатів перевірки, зокрема, висновки податкового органу ґрунтуються виключно на припущеннях, без посилання на первинні документи, які підтверджують наявність факту порушення.

Щодо тверджень відповідача про те, що господарські операції поставки товарів ПП "ПРОДТРЕЙД.КОМ" не підтверджується реальним здійсненням операцій, оскільки відсутня достатня кількість трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, суд зазначає таке. Такі обставини не можуть бути доказом неспроможності виконання тих чи інших господарських операцій з огляду на відсутність законодавчого обмеження щодо використання у господарській діяльності лише власних основних та транспортних засобів, як і найманої праці шляхом укладення трудових договорів. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, позивачем було залучено низку контрагентів, як юридичних так і фізичних осіб, які здійснювали перевезення товарно-матеріальних цінностей, допомагали у формуванні необхідних дозвільних документів тощо.

Судом, при розгляді справи, були досліджені первинні документи, що містять відомості про обставини, які є предметом доказування у цій справі, та пов'язані з формуванням та визначенням суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України та відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), з рухом активів, отриманням економічних вигод, що описані вище, та підтверджують обґрунтованість визначення сум податкового кредиту з податку на додану вартість. При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи наведене, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає, що винесене відповідачем оскаржуване податкове повідомлення - рішення від 01.12.2014 року № є протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

Судові витрати по справі згідно ч.1 ст.94 КАС України стягуються на користь позивача з Державного бюджету у загальному розмірі 182,70 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 01.12.2014 року №.

Присудити на користь позивача Приватного підприємства "ПРОДТРЕЙД.КОМ" із Державного бюджету України сплачену суму судового збору у розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.