Справа № 40468/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2010 р. справа № 2а-727/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи: Інспектор ДПС БДПС ВДАІ м. Дніпропетровська прапорщик міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

В вересні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області та просив:

- визнати дії посадової особи інспектора ДПС БДПС ВДАІ м. Дніпропетрвоська прапорщика міліції ОСОБА_3 незаконними;

- визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення за номером АЕ 101124 від 10.09.2009р.;

- скасувати винесене щодо нього постанову АЕ №036421 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. і закрити справу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2009 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволені його адміністративного позову.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2009 року, приблизно 00 ч. 40 хв., ОСОБА_1А, керував транспортним засобом «Хонда Цівік»держ. №4257 СН. та рухаючись зі швидкістю 87 км. по мосту №2 в м. Дніпропетровську, перевищив режим швидкості в населеному пункті на 27 км./г.

Дане правопорушення було зафіксовано ручним допплерівським радаром «Сокіл» №0309305 у звязку з чим інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення сер. АЕ №101124 від 10 вересня 2009 року.

Також, постановою ІДПСБДПС ВДАЇ м. Дніпропетровська від 10.09.2009р. №036421 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 не є обґрунтованими та не є доказаними і тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимоги статті 280 КУпАП, прямо передбачено, які саме обставини підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 258 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну службу», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу у справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було зясовано усіх обставин у справі та не було обґрунтовано своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Усі докази відповідача базуються лише на показаннях самого Інспектор ДПС БДПС ВДАІ м. Дніпропетровська, суду не було доведено допуск даного типу засобу вимірювальної техніки «Сокіл»для використання в Україні та повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Також, колегія суддів вважає, що прилад «Сокіл», яким фіксувалась швидкість руху автомобілю позивача не є автоматичним, тобто знаходився у співробітника, який керував ним безпосередньо, а відтак останнім допущено порушення вимог ст.14-1 КУпАП, згідно якої передбачається ведення фіксації засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють у автоматичному режимі.

З огляду на положення ст. 251 КпАП України, ця норма носить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото-, кінозйомки або відеозапису, і можуть бути використані як доказ у справі.

Крім того, згідно матеріалів справи, позивач підтримував свій позов та зазначав, що показання приладу вимірювання швидкості можуть належати будь-якому іншому автомобілю, оскільки позаду нього, попереду, а також в зустрічному напрямку рухалося декілька автомобілів.

Таким чином, при складанні протоколу та винесенні постанови відповідачем порушено вимоги ст. 251 КпАП України, не зясовано жодної з перелічених обставин, не виявлено жодного доказу винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що є прямим порушенням Конституції та законів України.

Статтею 7 КАСУ передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Разом з тим, колегія суддів не знаходить підстав для скасування протоколу про адміністративне правопорушення за номером АЕ 101124 від 10.09.2009р, оскільки він не має обовязкового характеру, бо не є правовим та остаточним документом, і інформація яка була в ньому відображена у виді встановлення позивачем порушення має незавершену дію.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволені його вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки згідно припису абз. 3 ч. 2 ст. 17 КАС України адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду ухвалена з порушенням вимог процесуального права і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2009 року скасувати.

Скасувати постанову ІДПСБДПС ВДАЇ м. Дніпропетровська від 10.09.2009р. №036421 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Постанова суду у повному обсязі складена 22 червня 2010 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Поплавський В.Ю.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_4