Справа № 686/4233/15-а
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4233/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.

при секретарі - Пугачові В.О.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Черешні Ю.В.,

представника третьої особи - Говорецького А.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, тертя особа без самостійних вимог - ДП «Хмельницьке спеціалізоване управління «Стальконструкція» №129 ВАТ «Центростальконстуркція» про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що з 22.07.1977 р. по 28.04.1979 р. він працював в Хмельницькому СУ "Стальконструкція" №129 на посаді електрозварювальника 4 розряду. Потім служив в лавах Радянської армії, а з 18.05.1981 р. по 17.05.2007р. продовжив працювати на посаді електрозварювальника на умовах повного робочого дня в Хмельницькому СУ "Стальконструкція", яке 02.03.2002 року було перейменовано в Дочірнє підприємство "Хмельницьке спеціалізоване управління "Центростальконструкція" №129 ВАТ Центральстальконструкція". З 10.09.2007р. по 05.10.2010р. він працював на посаді електрозварювальника 3-го розряду Товариства з обмеженою відповідальність "Мальта лтд", з 01.10.2011р. по 01.06.2012р. на посаді електрозварювальника 4-го розряду Хмельницького ЖЕКу №5, з 30.10.2013р. по 11.11.2014р. та на час розгляду справи працює в ТОВ "Промбуд-1" електрозварювальником 4-го розряду, що підтверджується копією його трудової книжки. Посада електрозварювальника передбачена Списком №2, затвердженим постановою КМ України №162 від 11.03.1994 року, а отже віднесена до робіт із особливими умовами праці, зайнятість на яких надає право на пенсію на пільгових умовах. Також зазначив, що відповідно до ст.38 Закону України "Про професійно технічну освіту" час навчання у професійно технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу, в тому числі в безперервний стаж і в стаж за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу" час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Таким чином, виходячи із пільгового стажу роботи він відпрацював на посаді електрозварювальника на ДП "Хмельницьке спеціалізоване управління "Центростальконструкція" №129 ВАТ Центростальконструкція" - 32 роки 6 місяців 27 днів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", чоловіки, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, мають право на пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку для її призначення, передбаченого ст.12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Тобто для того щоб отримати право на пільгову пенсію у віці 55 років він повинен був відпрацювати в особливих умовах - 12 років 6 місяців (що відповідає п'яти рокам зниження пенсійного віку).

В листопаді 2014 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 5 років, на підставі пункту "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки, як він вважав мав відповідний вік та стаж, які надавали йому право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку №2, додавши до заяви повний пакет необхідних документів. Проте, 04.12.2014 року відповідач йому відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи, враховуючи, що ним не надано довідки про уточнюючий характер роботи, наказів про результати атестації робочих місць. Після цього, він звертався до ДП "Хмельницьке СУ "Центростальконструкція" №129 ВАТ Центральстальконструкція" з метою отримання довідки уточнюючої характер його роботи та необхідних відомостей про результати атестації робочих місць, проте йому було відмовлено без мотивації причин, а на письмове звернення відповіді не надано. Вважає таку відмову управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому протиправною, оскільки пільговий стаж роботи в особливих умовах, на підставі якого він просив призначити йому пенсію, він обґрунтовує періодом роботи до 23.05.1991 року, коли обов'язкова атестація робочого місця не була передбачена діючим на той час законодавством. Крім того, вважає, що вказані відповідачем підстави відмови в призначенні пенсії не віднесені до компетенції працівника. Атестація робочого місця покладається на підприємство і її відсутність не може звужувати права працівника на призначення пенсії на пільгових умовах. Тому, позивач просить суд: визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про відмову в призначенні йому пенсії на пільгових умовах незаконними та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до п."б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 11.11.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 починаючи з 11.11.2014 року, за періоди: навчання в ПТУ №9 м.Тернополя з 01.09.1974 року по 21.07.1977 року (2роки 10 місяців 21 день); роботи на посаді електрозварювальника в Хмельницькому СУ «Стальконструкція» №129 з 22.07.1977 року по 28.04.1979 року (1рік 9 місяців 7 днів) та з 18.05.1981 року по 31.12.1991 року (10 років 7 місяців 16 днів); служби в Радянській армії з 07.05.1979 року по 22.04.1981 року (1рік 11 місяців 16 днів). В обґрунтування позовних вимог, також додатково зазначила, що загальний трудовий стаж позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, який надає йому право на отримання ним пільгової пенсії є стаж з 01.09.1974 року по 31.12.1991 року. Тобто загальний трудовий стаж позивача становить понад 25 років, з них спеціальний трудовий стаж не менше 12 років 6 місяців, що дає йому право на пільгову пенсію за Списком № 2, що передбачено п."б" ч.1 ст.13, ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Також посилаючись на ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зазначила, що в даному випадку відповідач не вправі вимагати у позивача уточнюючу довідку, оскільки його пільговий стаж підтверджено записами у трудовій книжці.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала суду пояснила, що оскільки позивачем не була подана довідка уточнююча характер роботи, йому було правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В поданих письмових запереченнях також зазначили, що в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, необхідно подати уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності в трудовій книжці відповідних записів, затвердженого постановою КМ України № 637 від 12.08.1993 року. Оскільки, позивачем не дотримано вимог ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, просять відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні в судовому засіданні пояснив, що при вирішенні позову покладається на розсуд суду, при цьому не оспорює факт роботи позивача на їх підприємстві і вважає, що довідка уточнююча характер роботи в даному випадку не потрібна, оскільки є трудова книжка.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4: з 01 вересня 1974 року по 21 липня 1977 року до поступлення на роботу навчався в середньому професійно-технічному училищі №9 м.Тернопіль; з 22.07.1977 року по 28.04.1979 року працював електрозварювальником 4 розряду в СУ-129; з 07 травня 1979 року по 15 квітня 1981 року проходив службу в Радянській армії; з 18.05.1981 року по 31.12.1991р. (згідно позовних вимог) працював в Хмельницькому СУ "Стальконструкція" №129 електрозварювальником.

Вказані обставини підтверджуються: трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_2, виданою 22.07.1978 року; довідкою ВАТ "Ценростальконструкція" ДП Хмельницьке СУ-129 "Стальконструкція" від 7.10.2014 року про заробітну плату ОСОБА_4 за період з 1981 року по 1990 рік, яка враховується при обчисленні пенсії; військовим квитком серія НОМЕР_3, виданим 07.05.1979 року; дипломом № 201732, виданим 21.07.1977 року.

11.11.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому з заявою за призначенням пенсії за віком по Списку №2, проте листом № 29354/03 від 04.12.2014 року йому було відмовлено у призначені пільгової пенсії по причині відсутності уточнюючої довідки підприємства про роботу на посадах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також документів, що підтверджували б результати атестації робочого місця та роботу повний робочий день в шкідливих умовах праці.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону України, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 ч.1 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Отже, при визначенні права Позивача на пільгову пенсію за віком застосуванню підлягає Список №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року.

Розділом ХХХІІ «Загальні професії», вказаного Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з тяжкими умовами праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, передбачалися газозварювальники та їх підручні, електрозварювальники та їх підручні.

Тому, періоди роботи позивача з 22.07.1977 року по 28.04.1979 року електрозварювальником 4 розряду в СУ-129 та з 18.05.1981р. по 31.12.1991р. електрозварювальником в Хмельницькому СУ "Стальконструкція" №129 (згідно позовних вимог), підлягають зарахуванню до стажу, який дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 вказаного Порядку передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Також слід зазначити, що статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3-х місяців.

Як встановлено судом, 21 липня 1977 року позивач отримав диплом за професією «електрогазозварник», а 22 липня 1977 року почав працювати електрозварювальником 4 розряду в СУ-129, що підтверджується дипломом та трудовою книжкою позивача.

Вказана професія віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбачених Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Враховуючи зазначене, а також те, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3-х місяців, період навчання позивача з 01 вересня 1974 року по 21 липня 1977 року включно в середньому професійно-технічному училищі №9 м.Тернопіль, підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_4 про зарахування до його пільгового стажу періоду його служби в лавах Радянської армії з 07 травня 1979 року по 22 квітня 1981 року, то вказана вимога підлягає частковому задоволенню, а саме зарахуванню підлягає період строкової військової служби з 07 травня 1979 року по 15 квітня 1981 року, який підтверджений військовим квитком позивача, та враховуючи, що позивач до призову на військову службу працював на посаді електрозварювальника 4 розряду в СУ-129, яка віднесена до робіт зі шкідливими умовами праці, передбачених Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

При цьому суд враховує, що згідно з пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах, служба в військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік, служба в органах міліції прирівнюється за вибором особи, яка звертається за пенсією, до роботи, яка передувала службі чи безпосередньо слідувала за нею. При цьому зазначені періоди враховуються в розмірі, який не перевищує наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах чи пільгових розмірах.

Також відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов'язок i військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оскільки робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці до 31.12.1991 року включно, законодавством віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2, періоди навчання позивача з 01 вересня 1974 року по 21 липня 1977 року включно в середньому професійно-технічному училищі №9 м.Тернопіль та служби в Радянській армії з 07 травня 1979 року по 15 квітня 1981 року підлягають зарахуванню до пільгового стажу, позивач досяг віку 55 років, стаж його роботи становить понад 25 років, в тому числі на вищевказаних роботах - понад 12 років шість місяців і він подав відповідачу відповідні документи, суд прийшов до висновку про те, що позивач має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст.13 ч.1 п. «б», ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, відповідачем не було враховано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і відповідно до вимог ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та установ.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 10, 11, 71, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 13, 56, 62,100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.38 Закону України «Про професійно-технічну освіту», ст.2 Закону України "Про військовий обов'язок i військову службу", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому щодо відмови ОСОБА_4 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у місті Хмельницькому призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», списку №2, починаючи з 11.11.2014 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди: навчання в середньому професійно-технічному училищі №9 м.Тернополя з 01.09.1974 року по 21.07.1977 року включно; роботи електрозварювальником в Хмельницькому СУ «Стальконструкція» №129 з 22.07.1977 року по 28.04.1979 року включно та з 18.05.1981 року по 31.12.1991 року включно; служби в армії з 07.05.1979 року по 15.04.1981 року включно.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати в сумі 73 гривні 08 копійок стягнути на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 з Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: