Справа № 2-а-889/11
Суддя: Вдовичинський А. В.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-889/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2011 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.

за участю секретаря Якубовської М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам'янець-Подільському справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський про визнання дій неправомірними та зобовязання проведення перерахунку пенсії, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський про визнання дій неправомірними та зобовязання проведення перерахунку пенсії. В обґрунтування вимог позивач вказує, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії. Йому надано третю групу інвалідності по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків на ЧАЕС. Згідно ст. 54 закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на отримання пенсії не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, крім цього згідно ст.50 зазначеного закону має право на отримання додаткової пенсії за шкоду спричинену здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Звертався до відповідача із заявою про перерахунок призначеної раніше пенсії однак отримав відмову. Позивач просить суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати йому згідно ст.ст.50, 54 закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсію як інваліду 3 групи щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 01.07.2010 р. та в подальшому. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе у відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України справу розглянути в його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач в 1995-1998 роках приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. 11.06.2002 р. йому було встановлено 3 групу інвалідності у звязку з захворюваннями повязаними з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, протипоказано важку фізичну працю. Згідно копії довідки МСЕ № 057829 від 22.09.2005 р. позивачу довічно призначено 3 групу інвалідності у звязку з захворюваннями повязаними з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач отримує пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС з 01.01.2011 р. в розмірі 955,90 грн., в т.ч.: розмір пенсії за віком 50% + доплата за понаднормативний стаж роботи за 18 років 803,03 грн., додаткова пенсія інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи 112,50 грн.; індексація пенсії 40,37 грн. Зазначені обставини підтверджуються копією посвідчення громадянина який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи; листом відповідача від 19.01.11 р. № 19/В-16, копіями довідок МСЕ які приєднані до матеріалів справи.

Відповідачем на звернення позивача 19.01.2011 р. відмовлено в здійснені перерахунку йому пенсії.

Статтею 49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(далі „Закон № 796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст.54 Закону №796-XII в редакції чинній до 28.12.2007р. було передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3000крб. Згідно ч.3 ст. 54 Закону №796-XII в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст..50 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи( в редакції закону, яка діяла до 28.12.2007 р.) було встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам 3 групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України розділ 2 п. 28 п.п. 12 і 15 стаття 50 Закону №796-XII були викладені в новій редакції, а в ст.. 54 Закону №796-XII були викладені в новій редакції ч.3 і ч.4, які були замінені відповідно чотирма частинами нового змісту.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення положення статті 67 розділу I, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку що з 22.05.2008 р. мають діяти положення ст..50 і ст. 54 Закону України № 796-XII в редакції, яка діяла до прийняття закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України згідно яких позивачу як інваліду 2 групи повинна бути призначено пенсію в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком(ст..54 Закону України № 796-XII) та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком(ст..50 Закону України № 796-XII).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону №796-XII, а не наведена вище постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Частиною 5 ст.54 вказаного Закону №796-XII передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Проте надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Крім цього суд враховує, що відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

На думку суду, наявність в частині третій статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" посилання, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом не є підставою для відмови в реалізації громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком.

З врахуванням наведеного, враховуючи шестимісячний строк звернення до суду передбачений ст.99 КАС України, враховуючи, що з вимогами про перерахунок пенсії до суду позивач звернувся 17.01.2011 р., а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з 17 липня 2010 р., а не з 01липня 2010 р. як того просить позивач.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, частиною 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, статтями 99, 100, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Камянець-Подільський щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах відповідно до статей 50 і 54 закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільський провести перерахунок та доплатити ОСОБА_2 несплачені у повному обсязі суми щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, як інваліду 3 групи у відповідності до вимог частини 4 статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як інваліду 3 групи у відповідності до статті 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 17 липня 2010 року і в подальшому по день припинення такого права позивача.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання сторонами її копії виготовленої в повному обсязі до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Постанову виготовлено в повному обсязі 12.03.2011 р.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду А. В. Вдовичинський