Справа № 569/5096/15-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кучина Н.Г.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2015 р. Справа № 569/5096/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "17" квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок коштів ,

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2015 року позивач - ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області, що полягають у відмові призначити та виплатити пенсію за віком з зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 10.03.2015 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від "17" квітня 2015 року позов задоволено повністю.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком з зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 10.03.2015 року.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що позивач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 14.05.1986 року по 24.05.1986 року та з 10.06.1986 року по 19.06.1986 року командирований для перевезення цементу на Чорнобильську АЕС по ліквідації наслідків аварії.

Матеріали справи свідчать, що позивач 16.03.2015 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області з заявою про призначення пенсії при досягненні 50 річного віку з застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто з зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Листом Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області від 30.03.2015 року № 117/10, відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до норм статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали і внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки, як вбачається з листа, первинними документами не підтверджено факт роботи позивача у зоні відчуження у вказаний у довідках період.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсія надається з зменшенням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на 10 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року, незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Колегією суддів встановлено, що посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, видане ОСОБА_4 є чинним і надає право на пільги, що передбачені законом, не скасоване та не визнане в судовому порядку недійсним, підписане уповноваженими на посадовими особами, скріплене гербовою печаткою Рівненської обласної державної адміністрації, а відтак, свідчить про факт його роботи, пов'язаної з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4, як ліквідатор 2 категорії, на підставі вказаного посвідчення має право на користування пільгами, передбаченими Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також і пільгами стосовно призначення пенсії з зниженням пенсійного віку на 10 років.

На підтвердження факту участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачем надано довідки видані Здолбунівським АТП-15662 про те, що він дійсно у період з 14.05.1986 по 24.05.1986 року та з 10.06.1986 по 19.06.1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Пунктом 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, передбачено, що орган який призначає пенсію, має право перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість видачі документів, представлених для призначення (перерахунку) пенсії.

На підставі вищезазначених документів ОСОБА_4 визнаний ліквідатором наслідків на Чорнобильській АЕС і відповідно йому видано посвідчення. Даний факт був визнаний Рівненською обласною державною адміністрацією, яка видала посвідчення ліквідатора 2 категорії серія НОМЕР_1.

Колегія суддів приймає до уваги той факт, що робота, яка пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виконувалась позивачем, як військовозобов'язаною особою, яку фактично відрядили до зони відчуження без добровільної згоди, а відтак перевіряти та слідкувати за відповідним супроводом роботи спеціальними процесуальними актами, він не мав фізичної змоги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Таким чином, позивач має право виходу на пенсію в 50 років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на призначення пенсії з зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не реалізовано через відмову відповідача у призначенні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову винесено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій ним апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "17" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано: рек з пов про вруч

1 - в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1, 33000

3 - відповідачу: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41, м.Рівне, 33018

- ,