Справа № 158/138/14-а 2-а/164/2/2014
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 876/5191/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області на постанову Маневицького районного суду Волинської області від 28 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Маневицького районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (далі - УПФУ в Ківерцівському районі) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2012 року по даний час у відповідності до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та здійснювати такий перерахунок при наступних підвищеннях заробітної плати судді.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 28 квітня 2014 року адміністративний позов за період з 01.01.2012 року по 14.07.2013 року залишені без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 28 квітня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 15 липня 2013 року по 28 квітня 2014 року на підставі положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

З таким судовим рішенням не погодилися ОСОБА_1 та УПФУ в Ківерцівському районі, подавши апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки посилання суду на те, що для перерахування та виплати пенсії в подальшому після 28 квітня 2014 року немає підстав, оскільки таке право ще не є порушеним є абсурдом, тому що суд вказав на незаконність дій управління пенсійного фонду у відмові в проведенні перерахунку та виплати пенсії. Отже позбавивши позивача права на подальше отримання перерахованої пенсії, суд порушив вимоги матеріального права, а саме, Закону України «Про державну службу» та постанову КМУ від 19 червня 2013 року № 426 «Про затвердження Порядку та умов визначення заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця».

УПФУ в Ківерцівському районі в апеляційній скарзі зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В якості обґрунтування апелянт зазначив, що відсутні підстави для проведення перерахунку у зв'язку з тим, що позивачу не призначалось щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а була призначена пенсія як державному службовцю. Крім того, при зверненні за перерахунком пенсії ОСОБА_1 не пред'явила довідку встановленого зразка, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглянула справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційних скарг, в межах викладених в них доводів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом першої встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді Ківерцівського районного суду Волинської області. Згідно постанови Верховної Ради України від 15.01.2009 року позивача було звільнено із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків. З 04.02.2009 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 27.12.2013 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі із заявою про перерахунок пенсії відповідно до положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з підвищенням посадових окладів працюючим суддям, однак їй в цьому було відмовлено, про що повідомлено листом № 51/02-25 від 06.01.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв'язку із підвищенням посадового окладу працюючого судді Ківерцівського районного суду наявні підстави для перерахунку пенсії позивачу, яка працювала на посаді судді цього суду, була звільнена із займаної посади у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, отримує пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» виходячи з наступного.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У пункті 3.4 Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Спеціальним законом, що регулює гарантії соціального захисту суддів є Закон України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з аналогічних складових заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія державного службовця.

Стаття 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає призначення та виплату пенсій суддям на умовах, передбачених статті 37 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року №432-IV заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач набув права на перерахунок пенсії згідно статті 37-1 Закону України «Про державну службу» з 15 липня 2013 року, оскільки підвищення розміру заробітної плати працюючим суддям дає підстави для перерахунку пенсій суддям, що отримують пенсії як державні службовці.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, який не захистив право позивача на перерахунок пенсії, обмеживши її виплату по 28 квітня 2014 року, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 та 5 статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії від сум їх заробітної плати, яка призначається державним службовцям: «На одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначеної зокрема відповідно до Закону України «Про державну службу», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини п'ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо призначення державним службовцям пенсії від сум їх заробітної плати у розмірі не більше 90 відсотків заробітної плати втратила чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Водночас, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює стаття 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» змін не зазнали.

При цьому, внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно позиції Верховного суду України висловлену в постановах від 23 квітня 2012 року № 21-239а11 та від 19.03.2013 в №21-53а13 в яких зазначено, що з самого визначення поняття пенсії випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання державної пенсії яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Таким чином, з урахування вищезазначеної позиції Верховного суду України, достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача є саме визначення обов'язку проведення відповідачем перерахунку належної їй пенсії з моменту її призначення та без обмеження кінцевого терміну або строку протягом якого пенсія має виплачуватись вже з урахуванням проведеного перерахунку її складових.

Крім того, Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-420а13 висловив правову позицію, відповідно до якої при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, і яка діяла на момент призначення пенсії, а не при перерахунку вже призначеної пенсії.

З врахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області задовольнити частково, постанову Маневицького районного суду Волинської області від 28 квітня 2014 року по справі № 158/138/14-а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області проводити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії починаючи з 15 липня 2013 року, на підставі положень ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням виплачених сум до припинення права на такі виплати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повиний текст виготовлено 02 червня 2015 року.