Справа № 2-а-1741/11
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1741/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" березня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в особі судді - Школи М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кролевці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить:

1. Визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА Сумської області щодо нарахування та виплати йому у розмірах, що не відповідають розмірам, гарантованим положеннями п.6 ст.30, ч.ч.1, 4 ст.48, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії, інваліду ІІІ групи:

- одноразової компенсації;

- щорічної допомоги на оздоровлення за 2007, 2009, 2010 роки;

- щомісячної компенсації сімям з дітьми, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи.

2. Зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачені мені:

- одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інваліду ІІІ групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, з урахуванням раніше виплаченого;

- щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, встановленої відповідними законами України про Державний бюджет України на 2007, 2009, 2010 роки, з урахуванням раніше виплаченого.

- щомісячну компенсацію сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» за періоди з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 травня 2010 року в розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати, встановленої відповідними законами України про Державний бюджет України на 2007, 2009, 2010 роки.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії інвалідом ІІІ групи. Згідно з експертним висновком від 09.10.2001 року, його захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. 21 листопада 2001 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності з втратою працездатності 50 %.

Крім того, він має дитину дочку ОСОБА_2, яка народилася 04 травня 1993 року і є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Відповідач УПСЗН Кролевецької РДА нараховує та виплачує йому щомісячну компенсацію сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В грудні 2010 року він звернувся з письмовою заявою до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації з питання виплати йому вищезазначених виплат і компенсацій.

На заяву він отримав письмову відповідь від відповідача в якій було вказано, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується йому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, одноразова компенсація відповідно до постанови КМУ від 26.07.1996 року №836, а щомісячна компенсація сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до постанови КМУ №649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому йому розяснено, що відповідно до ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розяснення порядку застосування цього закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Саме виходячи з положень зазначеної статті, виплати і проводяться в порядку, визначеному вказаними постановами Кабінету Міністрів України. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки вони не відповідають діючому законодавству, яке регулює дані питання.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року дію п.6 ч.1 с.30 в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати та ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.30 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» .

Відповідно до Закону Україну «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» у п.6 ч.1 ст.30 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи цифри та слова «50 процентів мінімальної заробітної плати» замінено словами «в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України», ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи викладено у новій редакції, відповідно до якої одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року ( справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п.11 ст.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до положень ст.152 Конституції України і ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і зворотної дії у часі не мають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам ІІІ групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії передбачена одноразова компенсація за втрату здоровя у розмірі 30 мінімальних заробітних плат та одноразова щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Згідно ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата одноразової компенсації здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності, а щорічної одноразової допомоги - з мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати.

Так, йому було виплачено щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 90,00 грн. 16.07.2007 р., за 2008 рік в сумі 90,00 грн. 28.01.2008 року, за 2009 рік в сумі 90,00 грн. 23.01.2009 року, за 2010 рік в сумі 90,00 грн. 15.06.2010 року, одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, як інваліду ІІІ групи в сумі 189 грн. 60 коп. йому виплачено 15.06.2010 року.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата одноразової компенсації здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності, тобто йому відповідач повинен був виплатити компенсацію, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який діяв на листопад 2001 року, тобто виходячи з 118 грн., що склало б 3540 грн. (118х30), а нарахував і виплатив 15.06.2010 року лише 189,60 грн. Тобто, відповідач не доплатив мені компенсацію у сумі 3350,40 грн. (3540 189,60).

Відповідно до положень Законів України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік» установлено з 1 липня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 440 грн., з 1 липня 2009 року 605 грн., з 01.04.2010 до 30.06.2010 року 884 грн. Тобто в 2007 році мені недоплачена щорічна допомога на оздоровлення у сумі 1670 грн. (440 грн. х 4 90 грн.), у 2009 році у сумі 2330 грн. (605 грн. х 4 90 грн.), у 2010 році у сумі 3446 грн. (884 грн. х 4 90 грн.).

Щодо нарахування та виплати компенсації сімям з дітьми, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, то указана компенсація відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна була нараховуватися і виплачуватися щомісячно у розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати.

Указана компенсація відповідно до Законів України про Державний бюджет України виплачувалась у розмірі 16 грн. 50 коп., а повинна була виплачуватися у наступних розмірах:

З 01.07.2007 до 30.09.2007 220 грн. (440 х 50%);

З 01.10.2007 до 31.12.2007 230 грн. (460 х 50%);

З 22.05.2008 до 30.09.2008 - 262,50 грн. (525 х 50%);

З 01.10.2008 до 30.11.2008 - 272,50 грн. (545 х 50%);

З 01.12.2008 до 31.03.2009 302,50 грн. (605 х 50%);

З 01.04.2009 до 30.06.2009 - 312,50 грн. (625 х 50%);

З 01.07.2009 до 30.09.2009 - 315 грн. (630 х 50%);

З 01.10.2009 до 31.10.2009 - 325 грн. (650 х 50%);

З 01.11.2009 до 31.12.2009 - 372 грн. (744 х 50%);

З 01.01.2010 до 31.03.2010 434,50 грн. (869 х 50%);

З 01.04.2010 до 31.05.2010 - 442 грн. (884 х 50%).

На сьогодні відповідач, нараховуючи та виплачуючи йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2007, 2009, 2010 роки, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, одноразову компенсацію за втрату здоров'я та щомісячну компенсацію сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах, що не відповідають розмірам, гарантованим положеннями Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи», порушує його права на соціальний захист, гарантовані Конституцією України, та вчиняє відносно нього незаконні дії.

Відповідачем, крім того, ігноруються норми Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, положення ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

Сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації позову не визнав, направивши до суду письмове заперечення зі змісту якого вбачається, що відповідно до статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І ІІ групи в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІI групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітніх плат.

Ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Такий порядок і було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з вищезазначеною Постановою регламентовані розміри щорічної допомоги на оздоровлення:

- інвалідам І та ІІ групи 120 грн.;

- інвалідам ІІІ групи та дітям інвалідам 90,00 грн.

Відповідно до п.1 статті 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується інвалідам ІІ групи в розмірі 45 мінамальних заробітних плат, інвалідам ІІІ групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання місцевими органами державної виконавчої влади. Такий порядок і було визначено постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з вищезазначеною Постановою регламентовані розміри одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме інвалідам ІІІ групи становить 189,60 грн., інвалідам ІІ групи 284,40 грн.

Відповідно до пункту 6 статті 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна виплата проводиться в порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про виселення.

Раніше виплата проводилася в сумі 3,30 грн. (щомісячно) згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 20.04.2007 року було прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої розмір виплати збільшено до 16,50 грн.

Ст. 62 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання місцевими органами державної виконавчої влади.

Згідно зі ст. 63 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Конституцією України визначено, що будь які видатки держави на загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються Законом України „Про державний бюджет України". Відповідно до пункту 2 статті 4 Бюджетного кодексу України визначено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно - правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та Закону „Про Державний бюджет України". Таким чином норми, які вводяться Законом „Про Державний бюджет" діють протягом бюджетного року, є безумовними та пріоритетними відносно інших законів.

Відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі змінами від 28.12.2007 р. (в редакції від 01.01:08р.) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть, яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

На даний час відсутні інші нормативні документи, які передбачають виплату допомоги в іншому розмірі, крім передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562 для відповідної категорії осіб.

Відповідно до статі 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно статті 60 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють відповідні видатки за загальним фондом бюджету тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік в органах Державного казначейства України, та у разі їх відповідності бюджетним паспортам. Враховуючи, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у Державному бюджеті на 2010 рік непередбачено, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм на 2010 рік.

Вирішення питання щодо виділення додаткових коштів на забезпечення виконання судових рішень можливе лише після збільшення бюджетних призначень на зазначені цілі за відповідними бюджетними програмами соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На підставі викладеного вище, вважають, що дії управління праці та соціального захисту Кролевецької райдержадміністрації є такими, що відповідають чинному законодавству України, тому просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні даного позову. Розгляд справи просять проводити без участі їхнього представника.

Частина 3 ст. 122 КАС України передбачає, що судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

З урахуванням зазначеного положення КАС України та клопотань сторін судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалід ІІІ групи. Згідно експертного висновку №2042-4978 від 19 жовтня 2001 року, його захворювання повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до довідки МСЕК серії АТ 002173 від 21.11.2001 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності з втратою працездатності 40%. Крім цього, він має дитину дочку ОСОБА_2, яка народилася 04 травня 1993 року і є потерпілою від Чорнобильської катастрофи. Зазначені обставини вбачаються з ксерокопій паспорта, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 097292 від 29 листопада 2001 року, виданого Сумською обласною державною адміністрацією, з копії експертного висновку № 2042-4978 від 19.10.2001 року, свідоцтва про народження ОСОБА_2 та посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д №293403 виданого Сумською обласною державною адміністрацією (а.с.3-4, 5, 6, 7, 8).

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії передбачена одноразова компенсація за втрату здоровя у розмірі 30 мінімальних заробітних плат та одноразова щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

При цьому відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплата одноразової компенсації здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності, а щорічної одноразової допомоги - з мінімальної заробітної плати, яка визначається на момент виплати.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплати зазначені в цій статті провадяться протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності потерпілого.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена щомісячна компенсація сімям з дітьми, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати. Виплата проводиться незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про виселення.

Однак, як вбачається з позову та довідок наданих відповідачем (а.с. 29, 30, 31) ОСОБА_1 учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ІІІ групи інвіалідності І категорії було виплачено:

- одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 в сумі 189,60 грн. - 15.06.2010 року.

- щорічну допомогу на оздоровлення за 2007 рік в сумі 90 грн. - 16.07.2007 р., за 2009 рік в сумі 90 грн. 23.01.2009 р., за 2010 рік в сумі 90 грн. 15.06.2010 р., згідно порядку визначеного постановою Кабінету міністрів України від 12.07.2005 року № 562 „Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

- щомісячну компенсацію сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 9 липня 2007 року по 31 травня 2010 року в сумі 16,50 грн.

В грудні 2010 року він звернувся з письмовою заявою до управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації з питання виплати йому допомоги на оздоровлення за 2007, 2009-2010 роки, як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат та виплати одноразової компенсації відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На заяву він отримав письмову відповідь від відповідача в якій було вказано, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується йому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562, одноразова компенсація відповідно до постанови КМУ від 26.07.1996 року №836 та щомісячна компенсація сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року №649 (а.с. 9, 10, 11).

Зупинення дії абзацу четвертого частини першої статті 48, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року №489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007).

Зміни, внесені до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет) визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до положень Законів України "Про державний бюджет України на 2007 рік", "Про державний бюджет України на 2009 рік", "Про державний бюджет України на 2010 рік" установлено з 1 липня 2007 року розмір мінімальної заробітної плати 440 грн., з 1 липня 2009 року 605 грн., з 1 квітня 2010 року до 30 червня 2010 року 884 грн.

Таким чином, з урахуванням зазначеного ОСОБА_1. у 2007 році недоплачена щорічна допомога на оздоровлення у сумі 1670 грн. (440 грн. х 4 90 грн.), у 2009 році у сумі 2330 грн. (605 грн. х 4 90 грн.), у 2010 році у сумі 3446 грн. (884 грн. х 4 90 грн.) чим порушені його права передбачені ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому, враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у розмірі передбаченому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічної допомоги на оздоровлення з урахуванням проведених виплат, грошова допомога на оздоровлення йому ненарахована та недоплачена у 2007 році в розмірі 1670 грн., у 2009 році в розмірі 2330 грн., у 2010 ріці в розмірі 3446 грн. та зобовязання провести нарахування та відповідні виплати в цій частині є обгрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплата одноразової компенсації здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності. ОСОБА_1 повинна була виплачена одноразова компенсація, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка діяла станом на листопад 2001 року, тобто на момент встановлення інвалідності виходячи з 118 грн. 60 копю, що склало б 3540 грн. (118 грн.*30). Йому нараховано та виплачено 15 червня 2010 року 189,60 грн., отже недонараховано та недоплачено йому компенсацію у сумі 3350,40 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у розмірі передбаченому ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразової компенсації в звязку з встановленням інвалідності з урахуванням проведених виплат одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліду 3 групи йому ненараховано і недоплачено у розмірі 3350,40 грн., а отже є обгрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Крім цього відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація сімям з дітьми, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується у розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати. Виплата проводиться незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про виселення, тобто ОСОБА_1 повинна була виплачуватись компенсація виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, яка діяла на час виплати, тобто:

з 01.07.2007 до 30.09.2007 220 грн. (440 х 50%);

з 01.10.2007 до 31.12.2007 230 грн. (460 х 50%);

з 22.05.2008 до 30.09.2008 - 262,50 грн. (525 х 50%);

з 01.10.2008 до 30.11.2008 - 272,50 грн. (545 х 50%);

з 01.12.2008 до 31.03.2009 302,50 грн. (605 х 50%);

з 01.04.2009 до 30.06.2009 - 312,50 грн. (625 х 50%);

з 01.07.2009 до 30.09.2009 - 315 грн. (630 х 50%);

з 01.10.2009 до 31.10.2009 - 325 грн. (650 х 50%);

з 01.11.2009 до 31.12.2009 - 372 грн. (744 х 50%);

з 01.01.2010 до 31.03.2010 434,50 грн. (869 х 50%);

з 01.04.2010 до 31.05.2010 - 442 грн. (884 х 50%).

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій управління праці та соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної компенсації сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за періоди з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат в розмірі 50% мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України «Про державний бюджет України на 2007, 2009, 2010 роки» є обгрунтованими, тому підлягають задоволенню.

При винесенні постанови судом також враховується, що посилання відповідача на те, що обчислення одноразової компенсаціїї у звязку з встановленням інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щорічної грошової допомоги на оздоровлення передбачених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснювались на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та від 12.07.2005 року № 562 та щомісячної компенсації сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбаченої п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , здійснювалось на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2007 року №649, - є необгрунтованими, а тому не можуть бути прийнятими до уваги при винесенні постанови, оскільки на період за який пред"явлені позовні вимоги ці постанови суперечать положенням ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і тому не можуть бути застосовані за нормою ч. 4 ст. 9 КАС України, якою визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому, слід враховувати, що п.6 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відповідно до ст.62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінетом Міністрів України проводиться розяснення саме порядку застосування цього Закону. При цьому Кабінету Міністрів України не надано право встановлювати розмір виплат.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права. Відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При розгляді справи Кечко проти України Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих випадках, доки відповідні положення є чинними. При цьому органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Крім цього суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що бюджетні призначення забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у Державному бюджеті на 2010 рік непередбачено, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм на 2010 рік, оскільки відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не може бути причиною невиконання покладених на управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА Сумської області зобовЙязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманнням бюджетних коштів, яка базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Що стосується строків позовної давності для звернення до суду, то суд прийшов до висновку про те, що позивачем зазначені строки не порушені, оскільки позивач просить зробити перерахунок належних йому виплат з урахуванням наявної в нього інвалідності пов»язаної з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а згідно з п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. При цьому відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, Цивільним Кодексом України встановлено інше щодо строку звернення за захистом порушеного права.

Крім цього, відповідно до ч.1ст. 100 КАС України відповідач не наполягає щодо застосування строків позовної давності для звернення до адміністративного суду.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.6, 9, 17, 18, 89, 99, 100, 159 - 163, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.75, п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, Законом України «Про державний бюджет України на 2004 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет», п.6 ч.1 ст.30, ст.ст.48, 62 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

1. Визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА Сумської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 у розмірах, що не відповідають розмірам, гарантованим положеннями п.6 ст.30, ч.ч.1, 4 ст.48, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи І категорії, інваліду ІІІ групи:

- одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інваліду ІІІ групи відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії за 2001 рік;

- щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2007, 2009, 2010 роки;

- щомісячної компенсації сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» за періоди з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 травня 2010 року.

2. Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кролевецької РДА Сумської області нарахувати та виплатити недоплачені ОСОБА_1:

- одноразову компенсацію як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інваліду ІІІ групи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії за 2001 рік, з урахуванням раніше виплаченого;

- щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру чотирьох мінімальних заробітних плат, встановленої відповідними законами України про Державний бюджет України на 2007, 2009, 2010 роки, з урахуванням раніше виплаченого.

- щомісячну компенсацію сімям з дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи» за періоди з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 травня 2010 року в розмірі 50 процентів мінімальної заробітної плати, встановленої відповідними законами України про Державний бюджет України на 2007, 2009, 2010 роки, з урахуванням раніше виплаченого.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кролевецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

ОСОБА_3