Справа № 2-а-1070/11
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1070/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011 р. Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О. Д.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Кам»янці-Подільському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Камянець-Подільському про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязаня провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного фонду в м.Камянець-Подільському про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії. В обґрунтування своїх вимог вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом 3 групи. Крім того, статтею 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених пенсій згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 року N 1, виходячи з базової величини для обчислення конкретних державних пенсій та додаткових пенсій за шкоду, заподіяну особам, віднесеним до 1 категорії, відповідно 19,91 гривні.

Позивач стверджує, що статтями 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, та розмір його пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Відповідач усупереч зазначеним нормам не провів відповідне нарахування цих пенсій. Крім того, не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено частиною третьою статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому він звернувся до відповідача щодо проведення відповідного визначення та перерахунку зазначених пенсій, однак отримав відмову. Просить визнати протиправними дії відповідача по відмові провести перерахунок пенсії та зобов'язати відповідача нарахувати йому пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком з 27 липня 2010 року та провести її виплату.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином.

Суд визнає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позов підлягає частковому ю задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Судом встановлено, що позивач являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 114281 від 01.04.2010 р. і є інвалідом 3 групи захворювання, пов»язаного з виконанням обов»язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС, що підтверджується довідкою Сер МСЕ № 175804 від 23.03.2010 р.

З 23 березня 2010 року позивач отримує пенсію як інвалід 3 групи на підставі ст..54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслдіок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року зі змінами та доповненнями, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Статею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року зі змінами та доповненнями передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону пенсії для інвалідів 3 групи не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, зокрема інвалідам 3 групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статею 53 цього ж Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органі державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі. В межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачу застосуванню підлягають частина перша статті 50 та частина четверта статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не

постанова Кабінету Міністрів України „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється

за рахунок коштів державного бюджету , яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. З цих же причин не може бути взято до уваги і Постанову Кабінету Міністрів №654 від 01.07.2008 року „Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян.

Згідно з положеннями частини 4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року в частині встановлення обмежень щодо розмірів виплати пенсій та додаткової пенсії не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України.

Листом № 258/Л-16 від 29.12.2010 р УПФУ в м.Кам»янці-Подільському відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Посилання відповідача на частину п'яту статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання

законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи випливає, що під час визначення

розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України „Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового

акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене не може бути взяте до уваги положення частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» з 01.07.2010 року затверджений прожитковий мінімум на 1 особу в розмірі 709,00 грн, з 01.01.2011 р 894,00 грн.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового

розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно дії відповідача у відмові провести перерахунок пенсій у разі встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, слід визнати неправомірними.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 105 та ч. 2 ст. 162 КАС України у разі визнання судом бездіяльності відповідача - суб'єкта владних повноважень - протиправною, що має місце у даному випадку, суд може зобов'язати такого відповідача вчинити певні дії, зокрема провести перерахунок та забезпечити виплату позивачу пенсії згідно ст..50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 01 серпня 2010 року з урахуванням вимог ст. 99 КАС України та враховуючи час звернення до суду позивача з позовом та у відповідності до ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». . На підставі ст.. 19, 46 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 159-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного Фонду України в м.Кам»янці-Подільському щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м.Кам»янці-Подільському здійснити перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_1 державної пенсії як інваліду Ш групи, захворювання якого пов»язано з виконанням службових обов»язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно ст..50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 01 серпня 2010 року по 01 березня 2011 року .

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кам»янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду О. Д. Швець