Справа № 1293/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2010 рокусправа № 2а-24/08

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2008 року

у адміністративній справі №2а-24/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними і скасування рішень суб'єкта владних повноважень, -

встановила:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2008 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про: визнання протиправним рішення комісії управління ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення щодо переведення без його письмової заяви на інший вид пенсійного забезпечення по інвалідності, за причиною інвалідності, яка не відповідає висновку МСЕК, та призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС; визнання протиправним та скасування розпорядження УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2005 року № 150031 про переведення без згоди і письмової заяви на інший вид пенсії, та про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за причиною інвалідності, яка не відповідає причині його інвалідності, що визначена йому обласною МСЕК і зазначена в експертному висновку обласної МСЕК, та як такого, що було прийнято без його відома і згоди, а також на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем в апеляційному порядку з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам у справі, у звязку з чим просить його скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заявлених ним вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, чим порушено право позивача на ефективний судовий розгляд його справи просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення.

Розглянувши матеріали справи, та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що заявлені позивачем у цій справі вимоги про захист його прав на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є безпідставними та недоведеними, оскільки не підтвердженні будь-якими доказами окрім пояснень самого позивача.

Судова колегія вважає, що зазначений висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та підтверджується дослідженими у справі доказами.

Так, відповідно до ст.6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Відповідно до ст.15 цього Закону умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу та отримує пенсію як інвалід 2 групи в розмірі 80 відсотків відшкодування фактичної шкоди, заподіяної здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно статей 49 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Як вбачається з долучених до матеріалів адміністративної справи копій пенсійної справи позивача, його загальний стаж роботи складає 9 років 4 місяця, пільговий стаж по Списку № 1 (робота в зоні відчуження з 31.07.1986 р. по 01.09.1986 р.) складає 3 місяця 3 дні, додатковий стаж роботи 34 роки 9 місяців 22 дні, що складає загалом 529 місяців, у звязку з чим коефіцієнт заробітної плати позивачу визначено 0,044083.

За наведених даних, пенсію позивачу було обчислено рішенням комісії Управління ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій від 24.01.2005 року з 01.01.2004 року відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням середньомісячної заробітної плати за період з 01.08.1986 року по 31.08.1986 року (1 місяць) 0,01189 грн.; середньомісячної заробітної плати за 1986 року по народному господарству України відповідно з додатком до постанови КМУ від 20.11.2003 р. № 1783 0,00179 грн.; та середньомісячної заробітної плати за 2002 рік відповідно до постанови КМУ від 20.11.2003 року № 1783 306,45 грн., обчисленої з урахуванням коефіцієнту заробітної плати з урахуванням п.2 ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» - 6,64246 (0,01189:0,00179), але не більше 5,6 розміру середньої зарплати в Україні на день отримання зазначених сум виплати (доходу), тобто, заробітної плата для обчислення пенсії - 1716,12 грн. (306,45х5,60000)

Як вбачається з матеріалів справи, після перерахунку позивачу пенсії по інвалідності 2 групи, її його розмір складав 680,87 грн, яка була обчислена виходячи з 90% пенсії за віком -756,52 грн. (1716,12х0,44083), а з урахуванням надбавок і підвищень з 01.01.2004 р., до виплату позивач було призначено 765,49 грн. (680,87 грн. розмір пенсії по інвалідності, 69,69 грн. підвищення інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, та 14,93 грн. додаткової пенсії інваліду 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи), а з урахуванням щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття в розмірі 50 грн., відповідно до Закону «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни» розмір пенсії позивача з 01.01.2005 року як інваліда 2 групи до виплати складав 815,82 грн.

В подальшому перерахунок пенсії позивачу було проведено 24.01.2005 року з урахуванням доплати до пенсії за перерахунок та індексації пенсії за січень 2005 року непрацюючим пенсіонерам, що загалом складало в лютому 2005 року суму в розмірі 3771,71 грн.

З огляду на непогодження позивача з перерахунком його пенсії без його особистої згоди, рішенням комісії Управління ПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по розгляду питань пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій від 24.03.2005 року, позивачу було здійснено перерахунок його пенсії по інвалідності з 01.04.2005 року в розмірі 80% відшкодування фактичних збитків шкоди, заподіяної здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зазначений перерахунок було здійснено на підставі наявних в пенсійній справі даних про загальний трудовий стаж позивача та стаж його роботи в зоні відчуження, але з урахуванням середньомісячного заробітку за період роботи позивача у зоні ЧАЕС та збереженого за основним місцем його роботи з 01.08.1986 року по 31.08.1986 року (1 місяць) 0,06682 грн., тобто скоригованого відповідно до постанови КМУ від 20.07.1992 р. № 395, у звязку з чим розрахунок пенсії позивача з урахуванням поетапного збільшення пенсії відповідно до постанов КМУ складало 450,29 грн, а враховуючи додаткову пенсію інваліда 2 групи 12,47 грн., підвищення інваліду війни 2 групи 58,17 грн., та цільової грошової допомоги на прожиття інваліду війни 50 грн., розмір пенсії позивача до виплати складав 570,93 грн.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в липні 2005 року позивачу було помилково повторно перераховано пенсію за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та здійснено доплату за липень 2005 року 3062,04 грн, та за серпень 2005 року 1336,44 грн.

В подальшому позивачу з 01.01.2006 року було здійсненого перерахунок пенсії відповідно до постанови КМУ від 27.12.2005 року № 1293 шляхом збільшення розміру пенсії по інвалідності у 3,5 рази, у звязку з чим пенсія позивача станом на 01.01.2006 року складала - 1778,54 грн, а з 01.04.2006 року з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, складала 1782,14 грн.

Суд першої інстанції обрав вірну позицію, що за змістом норми ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено спеціальне регулювання щодо учасників аварії на ЧАЕС у 1986 р., які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи. Іншого не передбачено. Тому, ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції правильно зазначив, що пенсія позивачу була нарахована відповідачем вірно і підстав для здійснення перерахунку та стягнення недоплачених сум немає, з чим погоджується колегія суддів

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що вчинені відповідачем дії та прийняті рішення по відношенню до позивача не суперечать нормам чинного законодавства, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2008 року залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сила з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки, що визначені ст.212 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко