Справа № 4554/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2010 р. справа № 2а-5430/09/0870

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року

у адміністративній справі № 2а-5430/09 за позовом ОСОБА_1 до головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання звільнення незаконним та поновлення на посаді, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року частково задоволено позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 24.07.2009 року № 472 «Про покарання працівників Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в області»щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 16.09.2009 року № 279о/с «По особовому складу»; та поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ленінського районного відділу Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області. В задоволенні решти вимог позивача судом відмовлено, а в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді постанову суду допущено до негайного виконання.

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставини, що мають значення по справі, не надання належної оцінки доказам, та на порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.11.2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання звільнення незаконним та поновлення на посаді.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягає на її задоволенні з наведених в ній підстав та обставин, якими підтверджується законність та обґрунтованість оскаржуваних позивачем наказів та правомірність звільнення позивача у звязку скоєнням ним 24.10.2008 року корупційного діяння, передбаченого п."а" ст.1 Закону України "Про боротьбу з корупцією", у звязку з чим прокуратурою був складений адміністративний протокол, за результатами розгляду якого судом було винесено 20.03.2009 року рішення про винність ОСОБА_1 у скоєнні корупційного діяння, яке залишено в силі апеляційною інстанцією і у звязку з находженням якого, відповідачем було призначено та проведено службову перевірку, за результатом якої на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з ОВС.

Позивач та його представник проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечували та просять залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 1996 року, на посаді дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області позивач працює з 20.07.2008 року.

На підставі складеного співробітниками відділу внутрішньої безпеки стосовно позивача протоколу про вчинення останнім 24.10.2008 року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена Законом України «Про боротьбу з корупцією», та зібраних співробітниками 7-го відділу матеріалів перевірки з приводу отримання позивачем незаконної грошової винагороди, направлених 19.01.2009 року до прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя - Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.«а»ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією»та стягнуто з нього штраф у розмірі 425 грн.

Копія постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності надійшла до відповідача лише у червні 2009 року, у звязку з чим було призначено та проведено службового розслідування, за висновками якого, затверджених 22.07.2009 року т.в.о. начальника відповідача, - позивач, вступивши в неділові стосунки з громадянином ОСОБА_2, вчинив дії, спрямовані на отримання незаконної грошової винагороди в розмірі 100 гривень, чим створив негативну громадську думку, дискредитував звання працівника міліції, грубо порушив Присягу, Етичний кодекс та Кодекс честі працівника органів внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 24.07.2009 року № 472 «Про покарання працівників Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в області», до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за ст.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

З висновками службового розслідування та наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивач був ознайомлений 31.07.2009 року, а після винесення Ленінським районним судом ухвали від 19.08.2009 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку службової перевірки та наказу про застосування дисциплінарного стягнення, і скасування раніше винесеної ухвали від 03.08.2009 про забезпечення позову, відповідача було внесене подання про звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас за ст. 66 (за скоєння вчинку, що дискредитує звання співробітника ОВС) Положення про проходження служби, на якому 16.09.2009 заступником начальника відповідача проставлено резолюцію «До наказу», а Наказом від 16.09.2009 № 279о/с «По особовому складу»позивача було звільнено з органів внутрішніх справ в запас за ст. 66 Положення про проходження служби, і з цим наказом позивач ознайомився 16.09.2009 року.

Задовольняючи вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 24.07.2009 року № 472 «Про покарання працівників Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в області»та наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 16.09.2009 року № 279о/с «По особовому складу»- суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем про отримання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року лише 25.06.2009 року, що за висновком суду є підставою для задоволення вимог позивача в частині визнання п.1 наказу відповідача від 24.07.2009 № 472 неправомірним; а також з підстав пропущення відповідачем визначеного ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту строку виконання дисциплінарного стягнення, накладеного на позивача наказом від 24.07.2009 № 472 «Про покарання працівників Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в області», і як наслідок, за висновками суду першої інстанції, виконання цього наказу шляхом видання наказу відповідача від 16.09.2009 № 279о/с «По особовому складу»також є неправомірним.

Такі висновки суду, колегія суддів визнає помилковими та такими, що суперечать встановленим у справі обставинам та матеріалам справи, якими підтверджується правомірність дій та наказів відповідача у цій справі, та дотримання відповідачем при звільненні позивача зі служби, вимог чинного законодавства, яким регулюється порядок прийняття на службу, її проходження та звільнення зі служби, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 24.07.2009 року № 472 «Про покарання працівників Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в області», підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення стало вчинення ним дисциплінарного проступку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС, а саме скоєння корупційного діяння.

Факт вчинення корупційного діяння ОСОБА_1, встановлений постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.«а»ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією»та стягнуто з нього штраф у розмірі 425 грн. Постановою Апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку апеляційного оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року, та було повернуто апеляційну скаргу разом з копією постанови апеляційної інстанції.

Постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року набрала законної сили, і, відповідно до положень ч.2 ст.72 КАС України, є обовязковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника органів внутрішніх справ.

Статтею 7 Статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики.

Стаття 2 Статуту визначає дисциплінарний проступок як невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни, ст.5 передбачена дисциплінарна відповідальність згідно з Статутом за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу. У переліку стягнень, наведеному у ст.12 Статуту, серед інших передбачено і звільнення з органів внутрішніх справ.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 114 від 29 липня 1991 року, визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Виходячи з аналізу вищенаведених положень чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що вчинення позивачем корупційного діяння є несумісним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечить змісту Присяги працівника внутрішніх справ, оскільки підриває довіру громадян як до працівників міліції, так і до органів внутрішніх справ в цілому, принижує їх авторитет.

За таких обставин, колегія суддів вважає застосоване відповідачем дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідає тяжкості дисциплінарного проступку позивача ОСОБА_1

Обговорюючи питання щодо строків накладення дисциплінарного стягнення на позивача, колегія суддів виходить з того, що дисциплінарний проступок вчинений позивачем 24.10.2008 року, але складений стосовно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, разом з матеріалами перевірки з приводу отримання позивачем незаконної грошової винагороди, були направлені до прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя лише - 19.01.2009 року, а по суті вчинене позивачем адміністративне правопорушення було розглянуто Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, з постановленням рішення у справі 20.03.2009 року, яким позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.«а»ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією»та стягнуто з нього штраф у розмірі 425 грн. При цьому, копія постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2009 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності надійшла до відповідача лише у червні 2009 року, у звязку з чим за резолюцією начальника і було проведено службового розслідування, висновки якого затверджено т.в.о. начальника відповідача - 22.07.2009 року.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене п.«а»ст.1 Закону України «Про боротьбу з корупцією», стосовно позивача тривало з 24.10.2008 року (дня складення протоколу про адміністративне правопорушення) та по 20.03.2009 року (тобто, по день прийняття судом рішення щодо вини ОСОБА_1 у скоєнні корупційного діяння). Таким чином, з огляду на вимоги ст. 16 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС», період з 24.10.2008 року по 20.03.2009 року, не повинен включатися у піврічний строк, після якого не можна накладати дисциплінарне стягнення.

Колегія суддів також зазначає, що не повинен включатися до визначеного статтями 16 і 18 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС»терміну притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності: час проведення службового розслідування, тобто після отримання відповідачем 25.06.2009 року копії постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.03.2009 року та до затвердження 22.07.2009 року висновків службового розслідування; а також період зупинення ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2009 року наказу про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України, тобто з 03.08.2009 року по день отримання відповідачем копії ухвали Ленінського районного суду від 19.08.2009 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку службової перевірки та наказу про застосування дисциплінарного стягнення, і скасування раніше винесеної ухвали від 03.08.2009 про забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дисциплінарне стягнення накладене відповідачем на ОСОБА_1 в межах строків, визначених ст.16 Дисциплінарного Статуту органів внутрішніх справ, відповідно до якої у разі проведення за фактом вчинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

Законним та таким, що прийнятий у відповідності до вимог ч.3 ст.2 КАС України, колегія суддів визнає наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 16.09.2009 року № 279о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ за ст.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні дисциплінарного проступку, яке дискредитує звання рядового і начальницького складу ОВС, а відтак, колегія суддів визнає рішення суду першої інстанції в цій частині безпідставним, необґрунтованим та таким, що суперечить дійсним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Що ж стосується вимог позивача про поновлення його на посаді, колегія суддів зазначає, що ці вимоги є похідними від вимог про скасування оскаржуваних у цій справі наказів відповідача, і оскільки підстави для визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 24.07.2009 року № 472 та від 16.09.2009 року № 279о/с відсутні, повязані з ними вимоги про поновлення на посаді позивача також задоволенню не підлягають

Таким чином, колегія суддів зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його із займаної посади - є правомірним, оскільки воно було здійснено на підставі та на виконання норм Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС», Закону України «Про боротьбу з корупцією» та з дотриманням порядку звільнення, а саме після набрання законної сили постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.03.2009 року; проведення службового розслідування і затвердження його висновків 22.07.2009 року; а також після отримання копії ухвали Ленінського районного суду від 19.08.2009 року, якою була скасована раніше винесена ухвали від 03.08.2009 про забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування висновку службової перевірки та наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про вчинення відповідачем дій та прийняття ним рішень в межах, в обсязі та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені обставини справи та зібрані по справі докази у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2009 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 до головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2011 року.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: М.А. Руденко