Справа № 14153/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2010 р. справа № 2а-826/10/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2010 року

у адміністративні справі № 2а-826/10/0470 за позовом ОСОБА_1 до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в особі ОСОБА_3 про скасування свідоцтва та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2010 року на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС Українивідмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в особі ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції з підстав порушення норма матеріального та процесуального права, а також гарантованого Конституцією України права на судове оскарження дій нотаріуса, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення, яким розглянути її адміністративний позов по суті

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі прийшов до висновку, що позов у цій справі не належить до компетенції адміністративного суду, оскільки позивачка просить скасувати раніше видане свідоцтво про право на спадщину за законом та зобовязати нотаріуса видати нові свідоцтва про право спадщини за законом у відповідності з умовами договору спадкоємців, то і підстави для можливості розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства відсутні.

Колегія суддів погоджується з даним висновком, виходячи з предмету та характеру спірних правовідносин за позовом ОСОБА_1

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справою адміністративної є публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Поняття «суб'єкт владних повноважень» визначено у п. 7 ч. 1 ст.3 КАС України, як орган

державної влади, орган місцевого самоврядування. їхні посадові чи службові особи, інший

суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому

числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, аналіз вищенаведених норм приводить до висновку, що необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться «при здійсненні управлінських функцій», та не має встановлених нормами КАС України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з вищезазначеного критерію, відповідно до статей 1, 3, 4, 17 КАС України має здійснюватись у порядку адміністративного судочинства тільки: спори осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 правильно прийняв до уваги, що залучений до участі у справі відповідач - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора в особі ОСОБА_3, не є суб`єктом владних повноважень оскільки, не наділена владними повноваженнями та не виконує управлінські функції.

До адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, які повязанні зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин відповідно до ст.15 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивачкою ініційовано в суді спір про отримання правовстановлюючих документів про право на спадщину. Дані відносини не є публічно-правовими, а справа не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням викладеного, Дніпропетровський окружний адміністративний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позовну заяву позивачки не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, і підстави для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є такими, що не вказують на порушення норм процесуального та матеріального права і не можуть бути взяті до уваги, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні позивачкою чинного законодавства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 06 квітня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5