Справа № 10304/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2010 р. справа № 2а-99/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області

на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити перерахунок надбавки до пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, в якому просив суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006р. до 31.12.2008р., визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо не здійснення перерахунку та невиплати йому у повному обсязі надбавки до пенсії, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому надбавки до пенсії у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність механізму призначення та виплати підвищення до пенсії. При цьому відповідач просив суд, при винесенні рішення по даній справі, застосувати положення ст.ст.99,100 КАС України.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав за період часу з 09.07.2009 року по 31.12.2008 року. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію у відповідності до приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 09.07.2007 року. В задоволенні решти позовних вимог, а саме, за період з 01.01.2006 року до 09.07.2007 року, ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2009 року в частині задоволених позовних вимог, оскільки вона ухвалена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні цієї частини позовних вимог. Обґрунтовував свої вимоги тим, що механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначений на законодавчому рівні, не вказано, яким саме органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку він здійснюється. Посилався, що суд не врахував тих обставин, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду.

Позивач заперечень на апеляційну скаргу до суду не подавав.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, відповідно до положень абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має статус дитини війни, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення №137648 від 15.06.1999 року та відповідною відміткою в ньому (а.с.9).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно виходив з того, що згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була призупинена п.12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнані неконституційними.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік втратила чинність з 09.07.2007 року, відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно.

Сторонами визнано, що Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області будь-яких дій, повязаних з нарахуванням підвищення до пенсії позивача з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, не здійснювало, відповідних виплат - не проводило.

Разом з тим, визнавши за позивачем право на підвищення до пенсії у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що в силу приписів ч.2 ст.100 КАС України необхідно поновити позивачу пропущений строк звернення до суду, оскільки про належні виплати йому стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі у звязку з прийняттям 09.07.2007 року відповідного рішення Конституційним Судом України.

Згідно ст..99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк , який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач звернувся до суду 03 березня 2009 року, тобто, з пропуском річного строку звернення до суду, передбаченого ст..99 КАС України . При цьому, відповідно де тексту адміністративного позову, ОСОБА_1 зазначив, що про факт порушення його прав стало відомо лише після висвітлення зазначених фактів у пресі після рішення КСУ 09.07.2007 року та не посилався на поважність причин пропуску строку звернення до суду. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що необізнаність позивача щодо наявності вищевказаного рішення Конституційного Суду України не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Згідно до ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно не прийняв доводи відповідача про пропущення позивачем без поважних причин строку звернення до суду, та не вирішив питання щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог за період з 07.09.2007 року по 31.12.2007 року, за пропуском строку звернення до суду, оскільки права позивача підлягають захисту лише з березня 2008 року.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду у березні 2009 року, та з урахуванням ст. 99 КАС України, якою встановлений річний строк звернення до суду з адміністративним позовом, а відповідно до ст. 100 КАС України пропуск зазначеного строку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року, тому, що рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в новій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року вихідним критерієм обрахунку підвищення пенсії дітям війни виступав мінімальний розмір пенсії за віком, який, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", вираховувався, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме : у 2008 році - статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ".

Відповідно до статті 58 Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня - 482 грн., з 1 жовтня - 498 грн.

Отже, право на підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2008 році у позивача виникло з 22 травня 2008 року, а тому відповідач повинен був здійснити перерахунок та виплатити щомісячну доплату до пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, починаючи з 22 травня 2008 року.

Проте, Управлінням Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області після 22.05.2008 року відповідне підвищення пенсії ОСОБА_1. як «дитині війни», здійснено не було.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми щомісячної надбавки до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням при цьому норм ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та заявлених позовних вимог.

Що ж стосується вимог позивача щодо перерахунку підвищення до пенсії за період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки у зазначений період відповідач проводив виплати відповідно до діючого на той час законодавства, і дії відповідача булли правомірними.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на певний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на яку міститься посилання в апеляційній скарзі.

Згідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, Пенсійний фонд України організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією, узагальнює практику законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє пропозиції з питань вдосконалення цього законодавства і в установленому порядку вносить їх на розгляд Міністерства праці та соціальної політики.

Отже, посилання апелянта на відсутність встановленого на законодавчому рівні механізму визначення розміру мінімальної пенсії за віком, що застосовується при обчисленні підвищення до пенсії особам, яким встановлено статус «дитина війни», визнається колегією суддів безпідставним, і не звільняє субєкта владних повноважень, а саме, Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України, і ні в якому разі не є підставою для обмеження законних прав, встановлених ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»для цієї категорії осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як «діти війни»не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій «дітей війни»здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області задовольнити частково.

Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2009 року в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Камянська-Дніпровську Запорізької області, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсію у відповідності до приписів ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 09 липня 2007 року скасувати, прийнявши нову постанову в цій частині.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити нарахування та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням норм ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та раніше отриманих сум.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 БорисуВасильовичу в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 пенсію у відповідності до приписів ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , та з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року відмовити.

В решті постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_2