Справа № 35503/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2010 р.справа № 2а-9241/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-9241/09/0470 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано незаконими дії комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради щодо відмови в реєстрації за позивачем права власності на обєкт нерухомого майна домоволодіння по вул.Пятирічки 29-А у м.Дніпропетровську та зобов'язано комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради здійснити державну реєстрації право власності ОСОБА_1 на обєкт нерухомого майна домоволодіння по вул.Пятирічки 29-А у м.Дніпропетровську

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, що зявилась в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду повинна бути залишена без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Суд першої інстанції всебічно, повно та обєктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 02.07.2008 р. звернувся до Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» із замовлення про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна домоволодіння по вул.Пятирічки 29-А у м.Дніпропетровську. При цьому позивач надав рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2007 року.

Проте, відповідачем було відмовлено в реєстрації права власності ОСОБА_1 на обєкт нерухомого майна на підставі п. 3.3. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за N 157/6445). А саме, у звязку з невідповідністю наданих позивачем документів вимога, установленим Положенням та іншим актам чинного законодавства, бо не дають змоги установити відповідність заявлених вимог і поданих документів вимогам законодавства.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 прийшов до висновку, що прийнявши рішення про відмову в реєстрації прав власності на нерухоме майно позивача, відповідач порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», що визначено ст. 1 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 4 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.

В силу п. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна.

Місцевими органами державної реєстрації, у відповідності з ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» є відділеннями державної госпрозрахункової юридичної особи з консолідованим балансом. У відповідності до п. 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно на час звернення позивача щодо здійснення реєстрації також визначені п. 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за № 157/6445).

Таким чином БТІ на основі законодавства здійснює делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язаних зі здійсненням від імені держави дій щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об'єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.

У відповідності з ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є інші акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до п. 3.3 Положення, у реєстрації прав на нерухоме майно може бути відмовлено, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Вказаним Положенням і п.10 Додатку № 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно також затверджено чітко вичерпний перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, і відповідно до яких рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна є правовстановлюючими документами, на підставі яких здійснюється реєстрація права власності.

Наведене свідчить про те, що саме при вирішенні спору про визнання права власності на нерухоме майно, суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а саме: наявність усіх необхідних правовстановлюючих документів, в тому числі перелік об'єктів нерухомого майна, яке передається у власність, акт приймання-передавання зазначеного майна тощо.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2007 року (а.с.7) яким за ОСОБА_1 було визнано право власності на домоволодіння по вул.Пятирічки 29-А у м.Дніпропетровську, відповідачем у цій справі або іншими особами не оскаржувалося, набрало законної сили та на час звернення позивача до БТІ та на час судового вирішення спору є чинним.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач зобовязаний був прийняти рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2007 року до виконання та за відсутністю визначених законом підстав для відмови, зареєструвати за замовленням позивача право власності на домоволодіння по вул.Пятирічки 29-А у м.Дніпропетровську.

Виходячи з наведеного, колегія судів дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача правових підстав для відмови в реєстрації за позивачем права власності на нерухомість

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують та не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду у цій адміністративній справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2009 року залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили судового рішення

Повний текст ухвали виготовлено 06 квітня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3