Справа № 5167/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2010 р.справа № 2а-279/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2009 року

у адміністративній справі 2а-279/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Управління державного казначейства у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання рішення незаконним та стягнення невиплаченої допомоги по догляду за дітьми, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2009 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо не визнання протиправним рішення відповідача стосовно нарахування та виплати у меншому ніж встановлений законом розмірі прожиткового мінімуму для дитини до 6 років державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку: ОСОБА_2 (29.09.2004 р.н.) та ОСОБА_3 (26.12.2006 р.н.) та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді невиплаченої частини державної допомоги по догляду за першою дитиною ОСОБА_2 (29.09.2004 р.н.) за період з 01.12.2004 року по 30.09.2007 року у розмірі 10580,51 грн. і допомогу по догляду за другою дитиною ОСОБА_3 (26.12.2006 р.н.) за період з 01.03.2007 року по 30.11.2008 року у розмірі 8144,14 грн., усього 18 724,65 грн., стягнення судових витрат з відповідача.

На зазначену постанову суду першої інстанції позивачкою подано апеляціну скаргу, в якій вона посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування судом обставин по справі, що призвело до неправильного її вирішення і позбавило її можливості відновити порушене відповідачем конституційне право на соціальний захист, просить скасувати постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2009 року та приняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Справу просить розглянути за її відсутності.

При обґрунтуванні апеляційної скарги позивачка вказує на те, що нею не було пропущено річний строк звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав вона дізналася лише в березні 2009 року після спілкування зі своїм юристом.

Сторони, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується зворотніми поштовими повідомленнями (а.с.174-176), але в судове засідання ніхто із сторін не зявився, заяв про відкладення судового засідання ними до суду не було надіслано.

З огляду на наведене та виходячи із положень ч.4 ст.196 КАСУ та ч.1 ст.41 КАСУ, колегія суддів визнала за можливе розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є бездіяльність територіального органу праці та соціального захисту населення щодо нарахування та виплати позивачці допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в період 2004-2008 р.р. у розмірах менших ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для дітей віком до шести років, яке це було встановлено до часу внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»та відновлення порушеного субєктом владних повноважень права позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради у звязку з народженням нею 29.09.2004 року - сина та 26.12.2006 року - доньки, тому у період з грудня 2004 року та з березня 2007 р. отримувала щомісячну державну допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до положень Законів України Про державний бюджет України на 2007 рік та 2008 рік.

Підставою для відмови у задоволені позову ОСОБА_4 стало пропущення нею річного строку звернення до адміністративного суду за захистом від протиправних дій відповідача у звязку з недоведеністю позивачкою поважності причини пропуску вказаного процесуального строку та наполяганні відповідача на застосуванні негативних наслідків пропуску позивачкою цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом у березні 2009 року та просила визнати протиправним рішення відповідача, стягнути на користь позивачки з відповідача невиплачені частини державної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, стягнути на її користь 18724,65 грн. недоотриману у 2007-2008 р.р. щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Проте, позивачка звертаючись до суду за захистом своїх прав не навела будь-яких причин, які заважали їй у період з 09.07.2007 року, тобто починаючи з дня постановлення Конституційним Судом України Рішення № 6-рп/2007, звернутися до відповідача з вимогою перерахувати їй допомогу по догляду за дітьми, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, або до адміністративного суду за захистом її прав від порушень відповідача субєкту владних повноважень.

В суді першої інстанції відповідач надав письмові заперечення, відповідно до змісту яких наполягав на застосуванні судом наслідків пропуску строку звернення до суду, передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вказувалось раніше, з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 18.03.2009 року, в той час як Рішення Конституційного Суду України № 6-рп було прийнято 09 липня 2007 року та оприлюднене у передбаченому законодавством порядку (надруковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року №52).

Позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися у липні 2007 року при здійсненні їй Управлінням праці та соціального захисту населення виплати допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

На підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів поважності причин пропущення строку звернення до суду, позивачкою не доведено належними доказами, а тому колегія суддів вважає за необхідне вирішувати справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України обов'язок доказування обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення проти них покладається на сторони. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не буде встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивачки в частині стягнення на її користь недоплату допомоги за період з 09.07.2007 року по 29.09.2007 року та з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року у звязку з пропуском процесуального строку звернення до адміністративного суду за захистом. Що стосується стягнення недоплаченої допомоги за 2008 рік, то судом першої інстанції правильно відмовлено в задоволенні позову на підставі того, що Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік»від 28.12.2007 року № 107-VI було зупинено на 2008 рік дію ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»від 21.11.1992 року № 2811-XII.

Тобто, судова колегія зазначає, що позивачкою пропущено річний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом і поважних причин пропуску такого строку не вбачає.

Згідно ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного строку за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, в наведеній частині судове рішення є законним, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до особистого тлумачення та розуміння законів які повинні бути застосовані до виниклих спірних правовідносин, тому не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду України протягом двадцяти днів.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_5

ОСОБА_6