Справа № 2-а-5120/11
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5120/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2011 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Гура А. О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області про здійснення перерахунку державної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»отримує пенсію за віком, оскільки згідно з ч.2 ст. 56 зазначеного Закону України, право на пенсію в повному обсязі мають громадяни, віднесені до категорій 1,2,3,4, за умови стажу роботи чоловіків: не менш як 20 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку. Відповідно до ч.2 ст. 56 зазначеного Закону, обчислення середньомісячного заробітку проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої ЗУ ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся для призначенням пенсії, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за перерахунком пенсії пропрацювала на території радіоактивного забруднення менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи. Крім того, має право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка має бути виплачена відповідачем відповідно до мінімальної пенсії за віком, розмір якої передбачений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», а не постановою КМУ. Тому він звернувся до суду і просить визнати незаконними дії відповідача і зобов'язати нарахувати та виплатити пенсію відповідно до вимог ч. 2 ст. 56, 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з моменту призначення пенсій згідно з перевищенням трудового стажу із збільшенням розміру за кожен рік відповідно до 8,6 % станом на теперішній час, виходячи з середньомісячного заробітку за 30 календарних днів роботи на території радіоактивного забруднення і нарахувати додаткову пенсію, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та здійснити виплату перерахованої пенсії негайно з моменту винесення постанови по справі з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 09.09.2011 року відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог з 27.07.2011 року.

Відповідач, скориставшись своїм правом, надав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає і просить відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». Крім основного розміру пенсії, обчисленого відповідно до вимог Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», отримує додаткову пенсію , встановленому як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії , згідно зі ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до Закону України про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»№ 3491-VІ від 14.06.2011 року та постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок державного бюджету»особам, віднесеним до 2 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно підвищення пенсії на 8,6 % то в даному випадку застосування положень ст. 56 та ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не можливе, у звязку з тим, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а отже відповідно до п. 13 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у разі , якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутату України»«Про статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України та Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»призначається одна пенсія, щомісячне грошове утримання, за її вибором.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так як встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, але пенсія позивачу призначена за віком в порядку Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, але позивач отримує пенсію за віком, а не як учасник ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Додаткова пенсія позивачу, починаючи з 27.07.2011 року повинна обраховуватись виходячи з положень ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи», що передбачає 25 % мінімальної пенсії за віком, оскільки зміни внесені до цієї статті Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп визнані неконституційними.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на взяті державою зобовязання, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Суд вважає, що в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Розмір прожиткового мінімуму на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, маючи статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії, позивач має право на отримання додаткової пенсії у розмірі визначено ст. 51 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі, меншому ніж встановлено цим законом, є неправомірними, тому відповідач зобовязаний провести перерахунок та виплату позивачеві додаткової пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком починаючи з 27 липня 2011 року.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити про те, що загальне поняття пенсії визначено ст. 1 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058-IV, відповідно до якого пенсія що місячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже, законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат . З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути визначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна виплачуватися постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Керуючись ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Отже, позивач має право на отримання додаткової пенсії з 27 липня 2011 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія. Позовні вимоги в частині підвищення пенсії на 8,6 % відповідно до ст.. 56 та ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за його вибором, а отже, відповідно до п. 13 розділу ІV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не може бути призначена пенсія ще й по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 167, 254 КАС України, Конституцією України, ст.ст. 49, 51, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області перерахувати та виплатити недоплачену ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, виходячи з розміру 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 27.07.2011 року без обмеження строку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови, в той же строк після отримання її копії .

Суддя Гура А. О.