Справа № 2а-10181/12/1370
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 876/5401/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 04 вересня 2012 року № /4719.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2013 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Державної податкової служби у Львівській області Державної податкової служби України № /4719 від 04 вересня 2012 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Миколаївська міжрайонна державна податкова інспекція Державної податкової служби у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить нормам матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що проведеною документальною плановою виїзною перевіркою фінансово-господарської діяльності з питань дотримання СПД ФО ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2011 року встановлено завищення витрат у 2011 році на загальну суму - 169812,65 грн. чим порушено п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.п.168.1.3 п.168.3 ст.168, ст.177 Податкового Кодексу України, про що складено акт від 27.08.2012 року №344/17-1/. За результатами перевірки у відповідності до п. 167.1 ст.167 ПК України донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, на суму - 27288,87 грн. В акті перевірки зазначено, що при проведенні перевірки, згідно представлених документів, а саме: книг обліку доходів та витрат, банківських документів, приходних документів, встановлено факт завищення витрат у 2011 році на загальну суму 169812,65 грн., оскільки ФОП ОСОБА_1 в поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік до складу валових витрат включено суму витрат на придбання автозапчастин на загальну суму 99395,98 грн. також включено до складу валових витрат вартість придбаного дизпалива на загальну суму 70416,67 грн., яке використано при наданні послуг автомобільного вантажного транспорту в 2011 році, але фактично послуги з перевезення оплачені в 2012 році на загальну суму - 70416,67 грн. Також, до перевірки не надано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 документів, які б свідчили про факт використання придбаних запчастин у господарській діяльності, дату їх використання (актів списання, актів виконаних робіт, тощо). Згідно представлених до перевірки документів неможливо встановити, на ремонт яких транспортних засобів і коли було використано придбані у ТзОВ «Вара-1» автозапчастини.

Згідно п.1 ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, в тому числі і нерухомого майна комерційного призначення, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. ЦК України не встановлює такого суб'єкта права приватної власності, як фізична особа-підприємець.

Згідно з пунктом 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються для обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10. пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 146.12 статті 146 ПК України до складу витрат включаються сума витрат, що пов'язана з ремонтом та поліпшенням об'єктів основних засобів, у тому числі орендованих або отриманих у концесію чи створених (збудованих) концесіонером у розмірі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних засобів на початок звітного року, відноситься платником податку до складу витрат. При цьому балансова вартість основних засобів обліковується на бухгалтерських рахунках.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на суб'єктів підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат та які ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку та звітності. Ведення бухгалтерського обліку складу витрат основних засобів (у т.ч. орендованих) або нематеріальних активів для фізичних осіб - підприємців на загальній системі оподаткування законодавством не передбачене.

Згідно з п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4 ст.177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу. Згідно з п.п.3.10 п.3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1025, зареєстрованим в Мін'юсті 30.12.10 р. за №1425/18720, графа 12 «Чистий дохід» Книги обліку доходів та витрат розраховується як різниця між доходом від здійснення діяльності та документально підтвердженими витратами, пов'язаними із отриманням доходу.

На підставі вище наведеного просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2013 року та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований державним реєстратором Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області 26 березня 2004 року про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_8. Видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 згідно ліцензії серії НОМЕР_7 від 19 грудня 2007 року, яка видана Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті міністерства транспорту і зв'язку України, є надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом робіт внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Строк дії ліцензії з 19 грудня 2007 року по 18 грудня 2012 року. 01 лютого 2008 року ДПІ у Жидачівському районі ФОП ОСОБА_1 зареєстровано платником податку на додану вартість. 05 березня 2009 року ФОП ОСОБА_1 видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість НОМЕР_9. Впродовж 2011 року ФОП ОСОБА_1 здійснював оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності на загальній системі оподаткування та був платником податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності та податку на доходи фізичних осіб з найманих працівників.

З 06 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року Миколаївською МДПІ (Жидачівське відділення) проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, за період з 01 жовтня 2010 року по 21 грудня 2012 року, результати якої оформлені актом перевірки № 344/17- 1/ від 27 серпня 2012 року. Згідно з висновками цього акта Миколаївською МДПІ встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168, ст. 177 ПК України, внаслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2011 року на суму 27288,87 грн. На підставі вказаного акта перевірки Миколаївською МДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення № /4719 від 04 вересня 2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 27288,87 грн. за основним платежем, застосовано штрафну санкцію в розмірі 6822,22 грн.

Податкове повідомлення-рішення № /4719 від 04 вересня 2012 року оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, однак податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги без задоволення.

Податковим органом за даними поданої позивачем декларації про доходи встановлено, що ним за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року задекларовано чистий дохід в сумі 33959,02 грн. Згідно акта перевірки ФОП ОСОБА_1 допущено відхилення у визначенні чистого доходу за вказаний період на 169812,65 грн., так відповідач зазначає, що при проведенні перевірки, згідно представлених до перевірки документів, а саме: книг обліку доходів і витрат, банківських документів, прихідних документів та пояснення підприємця наданого в ході перевірки, встановлено факт заниження витрат у 2011 році на загальну суму 169812,65 грн. При цьому відповідач вважає, що витрати на придбання автозапчастин на загальну суму 99395,98 грн., а також включення до складу валових витрат вартість придбаного дизпалива, яке використано при наданні послуг діяльності автомобільного вантажного транспорту, але фактично неоплачені послуги в 2011 році на загальну суму 70416,67 грн. До таких висновків податковий орган дійшов з посиланням на п. 138.4, п. 138.6-138-9, п.п. 138.10.-138.10.4 п. 138.10 ст. 138, п. 138.5, п.п. 138.10.5, 138.10.6 п. 138.10, п. 138.11, п. 138.12 ст. 138, п. 140.1 ст. 140, ст. 141 та ст. 177 ПК України.

Задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції з'ясовано, що ФОП ОСОБА_1 є власником вантажних автомобілів марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_10, 2003 р.в., Volvo, д.н.з. НОМЕР_3, 2003 р.в., причепів до них марки Коgel, д.н.з. НОМЕР_4, 2003 р.в., Schwarzmuller, НОМЕР_11, 2003 р.в., крім того згідно тимчасових реєстраційних талонів позивачем у господарській діяльності також використовується автомобіль марки МАN, д.н.з. НОМЕР_12, 2003 р.в., Мегсеdеs-Веnz, 1998 р.в., д.н.з. НОМЕР_6 і згідно свідоцтв про реєстрацію вказаних транспортних засобів у графі тип пального зазначено «дизельне паливо». Факт здійснення господарських взаємовідносинах з замовниками послуг по перевезенню вантажів, зокрема ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», ТзОВ «САНВІТ-Холдінг», ТзОВ «Торговий Дім Галпін», ТзОВ Дунапак-Україна», ТзОВ «Основа Папір», ТзОВ «Галпак» підтверджується актами прийому виконаних робіт, товарно-транспортними накладними підписаними вантажовідправниками, вантажоодержувачами та автоперевізником - ФОП ОСОБА_1 У процесі надання вказаних послуг по перевезенню вантажів, між ПП «ОККО- БІЗНЕС» (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено договір № ОЮБСК-1838 купівлі-продажу товарів по смарт-картках від 01 лютого 2011 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати (відпустити) товари у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти товари та повністю їх оплатити в порядку та на умовах, вказаних у цьому договорі та додатках (додаткових згодах) до нього. Визначення «товару» наведене у розділі 1 цього договору, зокрема дизельне паливо, що відпускається (продаються) продавцем на автозаправних станціях. Відповідно до п. 3.1 договору відпуск (передача у власність) товарів здійснюється продавцем окремими партіями, цілодобово (за винятком технічних перерв), на автозаправних станціях при пред'явленні покупцем (його уповноваженими особами) смарт-карти, шляхом використання встановленого на заправній станції Р08-терміналу, при умові правильного введення ПІН-коду смарт-карти. Товар відпускається в асортименті і кількості, обраних покупцем. На виконання умов цього договору ФОП ОСОБА_1 купувалось дизельне пальне в обсягах та за цінами наведеними у накладних на відпуск дизельного пального, що підтверджено відповідними копіями. На відпущені партії дизельного пального ПП «ОККО-БІЗНЕС» виписано покупцю - ФОП ОСОБА_1 відповідні податкові накладні. Між продавцем та покупцем періодично проводились звірки взаєморозрахунків, що оформлялися відповідними актами, які підписані сторонами.

Крім того, у процесі здійснення господарської діяльності по наданню послуг з перевезення вантажів ФОП ОСОБА_1 також купувались автозапчастини до вантажних автомобілів, які використовувались для здійснення автоперевезень вантажів у ТзОВ «ФАРА-І» (зокрема повітряні, масляні, паливні фільтри, ремінь, гальмівні колодки, підшипники, амортизатори, акумулятор та ін. автозапчастини), ПП «Шина Плюс» (шини для вантажного автомобіля), ФОП ОСОБА_3 (шини для вантажних автомобілів), ТзОВ «ПОЛЕК-ТОП» (шини для вантажних автомобілів), ПП «Компанія Аверс» (оливи для вантажних автомобілів), ПП «Приват-СБ» (шини для вантажного автомобіля), які були відпущені на підставі відповідних видаткових накладних. Факт оплати ФОП ОСОБА_1 придбаного дизельного пального у ПП «ОККО-БІЗНЕС» та автозапчастин у постачальників ТзОВ «ФАРА-І», ПП «Шина Плюс», ТзОВ «ПОЛЕК-ТОП», ПП «Компанія Аверс» та ПП «Приват-СБ» підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції вірно враховано, що згідно п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст. 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із ст. 178 цього Кодексу. Згідно з п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця. Згідно п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Фізичні особи-підприємці, відповідно до п. 177.5 ст. 177 ПК України, подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи. Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з п.п. 138.4, 138.6 - 138.9, п.п. 138.10.2-138.10.4 п. 138.10, п. 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з п. 138.5, п.п. 138.10.5, 138.10.6 п. 138.10, п. 138.11, 138.12 цієї статті, п. 140.1 ст. 140 і ст. 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у п. 138.3 цієї ст. та у ст. 139 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання відповідача про те, що в поданій ФОП ОСОБА_1 податковій декларації про майновий стан і доходи за 2011 рік до складу валових витрат неправомірно було включено суму витрат на придбання запчастин на загальну суму 99395,98 грн., а також включено до складу валових витрат вартість придбаного дизпалива на загальну суму 70416,67 грн., яке використано при наданні послуг діяльності мобільного вантажного транспорту в 2011 році, оскільки фактично послуги з надання перевезення оплачені в 2012 році, не заслуговують на увагу, бо згідно з вимогами п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Документи, що підтверджують оплату вказаних витрат - платіжні доручення в загальній сумі 169812,65 грн. були надані відповідачеві ФОП ОСОБА_1 під час проведення перевірки. Відтак, наявні у позивача первинні документи, які підтверджують понесення ним вищевказаних витрат, надавали йому право врахувати їх при розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності із зазначенням відповідного показника у пункті «Вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» графи «Вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю» у додатку 7 до розділу III податкової декларації поданої ФОП ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2011 рік.

Відповідно до п. «в» п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК України до складу інших витрат включаються витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона).

Суд першої інстанції правильно вважав, що представлені ФОП ОСОБА_1 первинні документи, на підставі яких визначено витрати, по придбанню дизельного пального та автозапчастин для вантажних автомобілів, які використовувались в процесі надання ним послуг по перевезенню вантажів, дають підстави вважати, що вказані витрати в сумі 169812,65 грн. правомірно враховані позивачем при визначенні суми податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування і відображено у декларації поданої ФОП ОСОБА_1 про майновий стан і доходи за 2011 рік.

За викладених обставин суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Миколаївської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2013 року по справі № 2а-10181/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2015 року