Справа № 2-а-435/11
Суддя: Савченко О. А.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-435/11 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 р. Менський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді- Савченко О.А., при секретарі - Солонар В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період в межах строку позовної давності та по день ухвалення рішення з урахуванням коштів, виплачених раніше,

В С Т А Н О В И В :

01 лютого 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобовязати УПФ України в Менському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни за період в межах строку позовної давності та по день ухвалення рішення з урахуванням коштів, виплачених раніше.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є «дитиною війни». Статтею 6 зазначеного Закону передбачена виплата щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідач грубо порушує законні права, позбавляє права отримувати щомісячну доплату до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

Відповідачем на адресу суду надіслано письмові заперечення, в яких останній зазначив, що дійсно позивач має право згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни на підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, але пояснив, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Крім того відповідач зазначив, що Законом України „Про соціальний захист дітей війни передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться з державного бюджету України, який затверджує Верховна ОСОБА_1 України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення ААА № 0024905 позивач отримує пенсію за віком і є дитиною війни, на нього розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. ст. 6, 7 Закону України«Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст.. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших об"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Отже, з 01.08.2010 року по 21.02.2011 року включно позивачу повинна була нараховуватись надбавка до пенсії у відповідності до ст.6 Закону №2195 у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Тому, дії відповідача за вказаний період щодо недорахування до пенсії та виплати допомоги позивачу, як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком є протиправними, а тому слід зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу за вказаний період щомісячної державної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням отриманих ним сум.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22,46 Конституції України, ст.ст.1, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6, 9, 11, 69-71, 94, 97, 160-163 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період в межах строку позовної давності та по день ухвалення рішення з урахуванням коштів, виплачених раніше - задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з 01 серпня 2010 року по 21 лютого 2011 року - неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з 10 серпня 2010 року по 21 лютого 2011 року з урахуванням коштів, виплачених раніше.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:

ОСОБА_2