Справа № 17492/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2010 р.справа № 2а-180/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

за участі: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-180/10 за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби БДПС відділу державної автомобільної інспекції для обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2010 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 з підстав пропущення строку звернення до суду за захистом своїх прав.

З зазначеною постановою суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нову постанову про задоволення його позову у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, наголошуючи на безпідставному неврахуванні судом першої інстанції поважності причин пропуску ним строку звернення до суду, яка повязана з його попередніми звернення зі скаргами до вищестоящих інстанції ДАІ та його навчанням у м.Київі.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не прибув, що відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, обговоривши доводи його апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.09.2009 інспектор БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу ОСОБА_3 склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 099163 (а.с.12), згідно змісті якого: 18.09.2009 р. о 12:40 год. водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Кривому Розі на перехресті Харітонова та вул.Українській порушив дію знака 5.16 «напрямок руху», зі смуги «на право»продовжив рух прямо, і тим самим порушив вимоги п.33.5.16 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач ознайомлений з вказаним протоколом та власноручно підписав його, з зауваженням про внесення інспектором виправлень до номеру автомобіля і про відмову зазначити в протоколі громадянство. Щодо суті правопорушення, позивач послався в протоколі на окрему складену ним заяву-пояснення на імя начальника ВДАІ, додану до матеріалів у справі про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці скоєння правопорушення інспектором БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу ОСОБА_3 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 042257 від 18.09.2009 р. про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з застосуванням до нього штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с.13). В зазначеній постанові відсутній підпис позивача, разом з тим, позивач не заперечує факт отримання ним у той же день протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р..

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав до суду адміністративний позов поза межами строку звернення і підстави для поновлення пропущеного строку звернення відсутні.

Судом першої інстанції встановлено, що до суду позивач звернувся з адміністративним позовом 01.12.2009 р., тобто більше ніж через десять днів після отримання ним постанови у справі про адміністративне правопорушення та після отримання ним відповіді від вищестоящої посадової особи ВДАІ. В обґрунтування поважності причини пропуску ним строку звернення до суду, позивач посилався на порушення посадовими особами ВДАІ по обслуговуванню м.Кривого Року вимог Закону України «Про звернення громадян»під час перевірки його заяви від 18.09.2009 р. та скарги від 25.09.2009 р., просив поновити строк звернення до суду

Матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2009 р. начальником ВДАІ по обслуговуванню м.Кривого Року ОСОБА_4 (а.с.16) в адресу позивача була направлена письмова відповідь на додану ним до матеріалів у справі про адміністративне правопорушення заяву-пояснення від 18.09.2009 р. Зазначеною відповіддю начальника ВДАІ, позивач повідомлявся про проведення службової перевірки за фактами, наведеними в його заяві, в результаті чого визнано правомірним складення інспектором БДПС ВДАІ ОСОБА_5 протоколу і постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, а постанову стосовно нього залишено без змін. Одночасно, позивачу було рекомендовано у разі його непогодження звернутися до суду.

Згідно матеріалів справи, на направлену позивачем в адресу начальника ВДАІ по обслуговуванню м.Кривого Року скаргу від 25.09.2009 р. з аналогічними вимогами про скасування винесеної відносно нього постанови по справі про адміністративне правопорушення (а.с.17), позивач також отримав відповідь від 23.10.2009 р. (а.с.19) на всі поставлені ним питання та з розясненням про право звернення до суду.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції як з приведених у постанові підстав за пропуском ним строку звернення до суду без поважних причин, так і у звязку доведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні 18.09.2009 порушення знаку п.5.16 ПДР та п.33.5.16 ПДР, а також правомірності дій відповідача стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП

Так, суд першої інстанції правильно звернув увагу на пропущення ОСОБА_1 без поважних причин строку звернення за захистом до адміністративного суду, оскільки за твердженням самого позивача, він ще 08.10.2009 р. отримав лист начальника ВДАІ по обслуговуванню м.Кривого Року, в якому чітко та зрозуміло були наведені доводи про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. і з розясненням про його право звернення до суду з позовом (а.с.16).

Отже, позивач отримавши наведену відповідь вищестоящої посадової особи стосовно правомірності дій інспектора БДПС ВДАІ ОСОБА_2 по складенню 18.09.2009 р. протоколу про адміністративне правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, мав звернутися до адміністративного суду за захистом своїх прав. Та обставина, що позивач не скористувався своїм правом на судовий захист у визначений законом десятиденний строк, а вирішив повторно звернутися то тієї ж посадової особи ВДАІ, не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки звернення позивача 25.09.2009 р. до начальника ВДАІ по обслуговуванню м.Кривого Року не містить будь-яких нових фактів, обставин та вимог, а відповідь посадової особи ВДАІ від 23.10.2009 р. за своїм змістом є аналогічною до першого листа від 30.09.2009 р.

Правильними є висновки суду про недоведеність позивачем поважності причини строку звернення до суду за захистом своїх прав з підстав його навчання в м. Києві, оскільки позивач окрім копії диплому від 30.10.2009 р. не надав будь-яких інших доказів про його відсутність в м.Кривому Розі у період з 18.09.2009 року по 01.12.2009 р.

Щодо правомірності дій відповідача по складенню стосовно ОСОБА_1 протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. та щодо доведеності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне

На виниклі у цій справі правовідносини, поширюються положення Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8074-Х від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), та Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 р.

Відповідно до пункту 1.3 учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач у справі не заперечує проти того, що 18.09.2009 р. приблизно о 12:40 год. рухаючись по по вул.Купріна у м.Кривому Розі в напрямку площі Визволення, при підїзді до перехрестя з вул.Харитонова та вул.Кривбасівська, він дійсно зайняв на дорозі праву крайню смугу руху, по якій продовжував рух по вул.Харитонова до перехрестя вул.Харітонова та вул.Українській у м.Кривому Розі, й проїхав вказане перехрестя прямо після включення зеленого світла світлофору.

Не заперечує позивач і проти того, що дорога по якій він рухався має три полоси руху, смуга на дорозі по якій рухався його автомобіль має напрямок «на право», та наявність відповідного знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», який розміщений над проїзною частиною.

Розміщення керуємого ним автомобіля на крайній правій смузі дороги вул.Харитонова в м.Кривому Розі, позивач обґрунтує тим, що при підїзді до перехрестя вул.Харитонова та вул.Кривбасівська середня полоса руху по вул.Харитонова була зайнята автотранспортом, а при підїзді до перехрестя вул.Харітонова та вул.Українській, він знаходячись на крайній правій смузі руху, фізично не мав можливості побачити знак 5.16 ПДР, оскільки видимість цього знаку, розміщеного над проїзною частиною, перекривали високі «дальнобійні фури».

Відсутність в своїх діях порушень знаку 5.16 «напрямок руху»ПДР, позивач обґрунтовує відсутністю відповідної розмітки на дорозі з вказівками напрямку руху, відсутністю окремої стрілки світлофору з вказівкою напрямку руху та відсутністю дорожнього знаку, який би дублював знак, що розміщений на проїзною смугою, як це передбачено п.2.1.6 Міждержавним стандартом ГОСТ 23457-86.

Відповідно до п.11.1 ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Розміщений над проїзною частиною дороги вул. Харитонова м.Кривого Рогу дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах»- показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Згідно наданих позивачем фотографій, дорожній знак 5.16 над проїзною частиною дороги вул. Харитонова м.Кривого Рогу, визначає рух «направо»для транспорту, що розміщений на крайній праві смузі дороги, рух «прямо»для транспорту, що розміщений на середній смузі дороги, та рух «ліворуч» для транспорту, що розміщений на крайній лівій смузі дороги.

Згідно пп.«б»п.2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. (а.с.12), постанови у справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. (а.с.13) та інших письмових доказів у справі, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП саме за порушення дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах».

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неврахування судом першої інстанції поршень, допущених інспектором ДАІ при складенні протоколу та постанови у справі про адміністративне порушення не можуть бути колегією суддів прийнято до уваги виходячи з нижченаведеного

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало вчинення ним порушення дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах»

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 222 КУпАП за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і другою статті 122 КУпАП, від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач підпадає під категорію осіб, вказаних у пункті 3 частини другої статті 222 КУпАП, які мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі сурового додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення. Протокол у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 77 від 26.02.2009 р., Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.11.2006 №1111 та статті 11 Закону України «Про міліцію», працівник ДПС має право складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час та суть адміністративного правопорушення, і по своєї правової природі протокол є процесуальним документом, який підтверджує факт вчинення особою адміністративного правопорушення (проступку) та є носієм доказової інформації про виявлене адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач виявивши порушення позивачем дорожнього знаку 5.16 ПДР, після зупинення транспортного засобу склав про це протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ № 099163 від 18.09.2009 р., на підставі якого виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, позивачу була надана можливість викласти свої пояснення з приводу порушення у протоколі (а.с.12), який містить також підписи позивача про розяснення його прав. Протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення від 18.09.2009 р. були вручені позивачу у той же день, а тому лише відсутність підпису позивача у постанові про отримання її примірника, не може слугувати підтвердженням порушення його прав.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, саме позивач повинен був подати докази на підтвердження обставин, на які він посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона (ч.1 ст.71 КАСУ). Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами відсутність в його діях порушень дорожнього знаку 5.16 ПДР. Не доведена позивачем також неправомірність та необґрунтованість дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 18.09.2009 р.

Все вище перелічене дає судовій колегії підстави для висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 дійсно задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту ї проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів починаючи з наступного дня після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 12 жовтня 2010 року.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко