Справа № 20237/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2010 р. справа № 2а-448/2010

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області на постанову Хортицького районного суду м.Запорожжя від 16 квітня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-448/2010 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України та Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області про визнання протиправною відмову територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області у погодженні призначення щомісячного довічного грошового утримання, визнання права на отримання та стягнення заборгованості по виплаті щомісячного довічного грошового утримання, зобов'язання передбачити у кошторисі фінансування Запорізького районного суду Запорізької області коштів для виплати щомісячного довічного грошового утримання, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хортицького районного суду м.Запорожжя від 16 квітня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною відмову призначення щомісячного грошового утримання ОСОБА_1, яка міститься у відповіді Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області № 08-05/2485 від 12.11.2009 року та зобов'язати Державну судову адміністрацію України і Територіальне управління державної судової адміністрації в Запорізькій області призначити та виплачувати щомісячне грошове утримання судді Гончаренко Павлу Павловичу, починаючи з 20 грудня 2008 року, з урахуванням проходження їм військової строкової служби з 03.08.1986 року по 10.05.1988 року на території Демократичної Республіки Афганістан при виконанні інтернаціонального обов'язку з зарахуванням пільгового обчислення одного місяця служби за три місяці. В іншій частині позову ОСОБА_1 судом відмовлено

З зазначеною постановою не погодилося Територіальне управління державної судової адміністрації в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, просить постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 квітн 2010 року скасувати і ухвалити нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована відсутністю у ТУ ДСА Запорізькій області компетенції на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням терміну строкової військової служби в пільговому обчисленні, і позивачу у відповідь на подану ним заяву, надсилалася відповідь від 12.11.2009 року № 08-05/2485 в якій розяснено компетенцію ТУ ДСА Запорізькій області щодо встановлення, нарахування та виплати щомісячного грошового утримання суддям, які мають право на відставку і продовжують працювати, а також було розяснено, що наявного у нього стажу роботи для призначення щомісячного грошового утримання недостатно, а для призначення будь якого виду пенсії він може звернутися до Пенсійного Фонду України. Станом на 12 листопада 2009 року стаж роботи позивача для призначення щомісячного довічного грошового утримання складав 17 років 07 місяців 02 днів.

Також апеллянт вказує на невірне застосування судом норм чинного законодавства, оскільки, відповідно до останови КМУ і 03.09.2005 року № 865, до стажу, який дає право суддям на отримай щомісячного грошового утримання, зараховується саме календарний період проходження строкової військової служби, а не термін строкової служби в пільговому порядку. На думку апелянта на дані правовідносини не розповсюджуються положення пункту «а»ст.1 постанови Центрального комітету КПР та ОСОБА_2 Міністрів СРСР від 17.01.1983 року № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, які знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичн Рестубліки Афганістан, та їхнім сім'ям», оскільки дана норма поширюється виключно при зарахуванні стажу при призначенні пенсії, а не довічного грошової утримання судді.

Перевіривши доводи апеляції за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у цій справі є відмова ТУ ДСА Запорізької області у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді з зарахуванням до стажу роботи судді періоду служби в Афганістані на пільгових умовах.

Зазначена відмова ТУ ДСА Запорізької області викладена листом № 08-05/2485 від 12.11.2009 року (а.с.7), який було направлено в адресу ОСОБА_1 у відповідь на подану ним у листопаді 2009 року заяву, та йому ж повернуту (як зазначено у листі) без виконання.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 з 03.08.1986 року по 10.05.1988 року проходив військову службу на території республіки Афганістан, де велись бойові дії та має статус учасника бойових дій, а за законодавством колишнього СРСР і положень чинного законодавства України передбачається зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, а пільгове (кратне) обчислення цього періоду військовослужбовцям, які за рішенням Уряду СРСР проходили військову службу в державах, де в той час велися бої для зарахування до стажу роботи, що дає право на призначення та отримання різних видів пенсій і соціальних виплат.

Суд першої інстанції також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 07.04.1993 року по 18.11.1993 року ОСОБА_1 працював на посаді слідчого, з 22.12.1994 року ОСОБА_1 було обрано суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя, а з 20.01.1997 року по теперішній час позивач працює суддею Запорізького районного суду

Станом на листопад 2009 р., як вважає позивач, його трудовий стаж становив 20 років 11 місяців 22 дні, що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права і колегія суддів погоджується з висновками суду щодо неправомірності відмови відповідача у зарахуванні до стажу роботи судді періоду проходження позивачем військової служби в Афганістані

Умови і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання визначені в ст.43 Закону України «Про статус суддів» та п.31 Постанови КМУ від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Судом першої інстанції правильно було узято до уваги, що підставою пільгового обчислення періоду проходження військової служби та для зарахування його до стажу роботи, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, - є не тільки положення статті 43 Закону України «Про статус суддів», а й Закон України «Про військовий обов'язок і військову службу"» та Постанова КМУ «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» № 865 від 03.09.2005 р., а можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов'язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на щомісячне грошове утримання, а зі спеціальним статусом, якого ці особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що до актів правового регулювання умов та порядку призначення суддям щомісячного довічного грошового утримання належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Такі висновки узгоджуються з Положенням про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженим наказом ДСА України № 94 від 25.08.2005 р., погодженим ОСОБА_2 Суддів України від 13.05.2005 р. № 34 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2005 р. за № 1314/11594., а також з Положенням про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям, затвердженим наказом ДСА України № 81 від 24.07.2009 року, зареєстрованим в МЮ України 16 листопада 2009 р. за № 1065/17081.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді для призначення щомісячного довічного грошового утримання - один місяць служби за три місяці - часу служби на території республіки Афганістан, а отже на отримання щомісячного грошового утримання з 20 грудня 2008 року.

Разом з тим, не може бути залишено рішення суду першої інстанції в частині визначення дати, з якої відповідач зобовязаний призначити та виплачувати позивачу щомісячне грошове утримання. Судом першої інстанції такою датою визначено 20 грудня 2008 року, тобто з дати набуття позивачем права на призначення йому щомісячного грошового утримання у звязку з досягненням 20-річного стажу роботи на посаді судді з урахуванням пільгового очислення періоду війської служби в Афганістані.

Однак, відповідно до матеріалів справи, позивач вперше звернувся до ТУ ДСА в Запорізькій області з заявою про призначення йому щомісячного грошового утримання лише у листопаді 2009 року, а за загальним правилом та згідно змісту статті 43 Закону України «Про статус суддів», призначення щомісячного довічного грошового утримання судді може відбутися лише після звернення відповідної особи та подання нею передбачених законом документів.

Оскільки відповідач повернув ОСОБА_1 подану ним у листопаді 2009 року заяву, у звязку з чим неможливо визначити точну дату подання позивачем заяви, а відповідач у свою чергу не може підтвердити письмовими належними доказами той факт, що за своїм змістом ця заява позивача не відповідала його вимогам у цій справі, колегія суддів керуючись приписами ч.2 ст.71 КАСУ та виходячи з призумції виності субєкта владних повноважень, вважає, що такою датою подання позивачем заяви до ТУ ДСА в Запорізькій області слід вважати 01 листопада 2009 року, з якої позивачу й необхідно призначити та виплачувати щомісячне грошове утримання, з урахуванням проходження їм військової строкової служби з 03.08.1986 року по 10.05.1988 року на території Демократичної Республіки Афганістан при виконанні інтернаціонального обов'язку з зарахуванням пільгового обчислення одного місяця служби за три місяці.

Згідно «Положення про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям», затвердженого наказом ДСА України № 81 від 24.07.2009 р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 листопада 2009 р. за № 1065/17081 вказаний порядок призначення грошового утримання судді залишився без зміни в частині органів, що займаються підготовкою документів та призначенням утримання, тому відповідно ТУ ДСА в Запорізькій області є відповідною та повноважною особою на вирішення затронутих позивачем питань призначення щомісячного грошового утримання судді з зарахуванням в пільговому обчисленні періоду проходження позивачем військової служби в Афганістані.

Беручи до уваги всі наведені вище обставини, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині дати початку призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання, з викладенням третього абзацу постанови суду першої інстанції в новій редакції

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.201, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації в Запорізькій області задовольнити частково.

Постанову Хортицького районного суду м.Запорожжя від 16 квітня 2010 року змінити в частині визначення дати початку призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, виклавши третій абзац постанови Хортицького районного суду м.Запорожжя від 16 квітня 2010 року в наступній редакції:

Зобов'язати Державну судову адміністрацію України, Територіальне управління державної судової адміністрації в Запорізькій області призначити та виплачувати щомісячне грошове утримання судді Гончаренко Павлу Павловичу, починаючи з 01 листопада 2009 року, з урахуванням проходження їм військової строкової служби з 03.08.1986 року по 10.05.1988 року на території Демократичної Республіки Афганістан при виконанні інтернаціонального обов'язку з зарахуванням пільгового обчислення одного місяця служби за три місяці

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.А. Уханенко