Справа № 425/2295/13-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2013 року 2-а/425/61/13

425/2295/13-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Механізатор» до Рубіжанської міської ради про визнання незаконними рішень та скасування рішень, -

встановив:

05 липня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Механізатор» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання незаконними та скасування рішень відповідача № 5/2 від 14.03.2011 року «Про затвердження порядку сплати збору за здійснення деяких видів підприємницької діяльності» та № 10/34 від 28.07.2011 року «Про затвердження мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метру загальної площі нерухомого майна м. Рубіжне Луганської області» в частині стосовно селища Линьово міста Рубіжне Луганської області, який мотивує тим, що зазначеними рішеннями порушується законність, як один з принципів діяльності органом місцевого самоврядування, оскільки наявний факт відсутності на території міста Рубіжного Луганської області такої адміністративно-територіальної одиниці як селище Линьово.

В судовому засіданні представники позивача адміністративний позов підтримують та просять суд задовольнити, надали додаткові пояснення, що відповідач не може встановлювати будь-які розміри плати на території неіснуючого селища Линьово, також ставки оплати, встановлені в оскаржуваних рішеннях, на території селища Линьово занижені в порівнянні з іншими частинами міста Рубіжне.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову в повному обсязі з тих підстав, що в оскаржуваних рішеннях встановлені відповідні розміри зборів та розміри оплати на території міста Рубіжне відповідно до економіко-планувальних зон, назва цих зон не є підтвердженням того, що в місті існують відповідні територіально-адміністративні одиниці з такою назвою, це умовні назви зон міста, як то центр, південна частина міста, селище Линьово тощо. Також, зазначає, що оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог діючого законодавства в межах компетенції Рубіжанською міською радою Луганської області, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2011 року Рубіжанською міською радою Луганської області було прийнято рішення № 5/2 «Про затвердження порядку уплати збору на здійснення деяких видів підприємницької діяльності», яке було опубліковано в газеті «Рубіжанські новини» у номері від 18.03.2011 року (а.с. 4, зворот, 22, 23).

Відповідно до п. 1 цього рішення було затверджено зазначений Порядок Додаток № 1 та відповідно до п. 2 рішення було встановлено ставки збору за здійснення деяких видів підприємницької діяльності Додаток № 2.

Додаток № 2 до рішення № 5/2 від 14.03.2011 року є таблицею, яка має назву «Ставки збору за здійснення деяких видів підприємницької діяльності на території міста Рубіжного», в якій зазначено види торговельної діяльності та побутових послуг, що надаються, назви економіко-планувальних зон (Центральна частина міста; 7-й, 8-й мікрорайони; прилегла територія до центральної частини міста, 9-й мікрорайон; селище Південне; околиця міста селище Забіркіно, селище Линьово тощо) та ставки збору в розмірі від мінімальної заробітної плати по кожній з цих економіко-планувальних зон. Останній стовпчик цієї таблиці має назву економіко-планувальної зони «Околиця міста сел. Забіркіно, сел. Линьово».

28.07.2011 року Рубіжанською міською радою Луганської області було прийнято рішення № 10/34 «Про затвердження порядку мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метру загальної площі нерухомого майна по м. Рубіжне», яке було опубліковано в газеті «Рубіжанські новини» у номері від 05.08.2011 року (а.с. 5, зворот, 24).

Відповідно до п. 1 цього рішення було затверджено мінімальну вартість місячної оренди одного квадратного метру загальної площі нерухомого майна по м. Рубіжне - Додаток.

Додаток до рішення № 10/34 від 28.07.2013 року є таблицею, яка має назву «Мінімальна вартість місячної оренди одного квадратного метру загальної площі нерухомого майна по м. Рубіжне», в якій зазначено місцезнаходження обєктів нерухомості міста: центральна частина міста, середня частина міста та віддалена частина міста та зазначено розміри мінімальної вартості оренди. Остання частина таблиці має назву «Місцезнаходження: віддалена від центральної частини: околиця південної частини міста (Забіркіно) околиця західної частини (Линьово)».

В судовому засіданні представники сторін зазначили, що оскільки на території міста Рубіжного не існує селища Линьово, то оскаржувані рішення в частині встановлення розміру зборів та мінімальної орендної плати, є незаконними.

Представники позивача посилаються на те, що факт неіснування селища Линьово в місті Рубіжне підтверджується рішенням господарського суду Луганської області від 18.03.2013 року за позовом ПП «Хімпостачальник» до ПАТ «Механізатор» про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю та за зустрічним позовом ПАТ «Механізатор» до ПП «Хімпостачальник», треті особи ТОВ НВО «Хімресурс», КП «ШЕП» Рубіжанської міської ради, Рубіжанська міська рада та Кремінська районна державна адміністрація Луганської області про визнання права власності, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 12.11.2013 року по зазначеній господарській справі, відповідно до яких в задоволені первісного та зустрічного позовів відмовлено (а.с. 6,7, 101-112).

Суд не приймає посилання представників позивача на зазначені судові рішення, оскільки в цих судових рішеннях не міститься інформації щодо предмету доказування по даній адміністративній справі.

Як було встановлено в судовому засіданні з пояснень представників сторін, позивач не є ані платником відповідних зборів за здійснення деяких видів підприємницької діяльності на території міста Рубіжного, розмір яких визначений рішенням № 5/2 від 14.03.2011 року, ані орендарем нерухомого майна в місті Рубіжне, розмір оренди за яке визначений рішенням № 10/34 від 28.07.2013 року.

Відповідно до рішення Рубіжанської міської ради народних депутатів від 21.12.1994 року «Про зональні коефіцієнти та орендні ставки, що використовуються при визначені орендної плати та будівлі та приміщення на території міста Рубіжне» затверджено Положення про визначення та застосування зональних коефіцієнтів, що використовуються при визначені орендної плати на будівлі та приміщення на території міста Рубіжне (додається), відповідно до зазначеного Положення, що додається розроблені зональні коефіцієнти з врахуванням потенційного прибутку обєктів оренди на території міста та враховуючі місце розташування цих обєктів нерухомості в межах міста. Згідно Додатку № 1 до Положення, визначені економіко-планувальні зони міста: 1) Центральний район міста; 2) район, що прилеглий до центральної частини міста; 3) центральний район селища Північного; 4) інші райони міста.

Тобто, суд приходить до висновку, що з врахуванням дохідності, ліквідності та місця розташування обєктів нерухомості в місті було запроваджено економіко-планувальні зони, які мають умовні назви, які склалися історично з розвитком міста, як то Центральна частина міста, селище Південне, селище Забіркіно, селище Линьово тощо, та ці райони міста не є окремими територіально-адміністративними одиницями або чіткими адресами.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У статті 6 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що призначенням судової влади є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів учасників правовідносин.

Представниками позивача під час розгляду справи не доведено судові, що оскаржуваними рішеннями Рубіжанської міської ради Луганської області були порушені або порушуються права чи свободи ПАТ «Механізатор», або позивач є суб'єктом правовідносин, у яких застосовано це рішення.

Докази, надані представниками позивача судом не беруться до уваги, оскільки в них міститься загальна інформація щодо не існування адміністративно-територіальної одиниці селища Линьово в місті Рубіжному, яка не стосується предмета доказування в даній адміністративній справі, об'єктивного зв'язку між цими доказами та обставинами, що мають значення для вирішення справи, немає.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки оскаржуваними позивачем рішеннями органу місцевого самоврядування не порушені жодні права, свободи чи інтереси позивача, тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Таку ж правову позицію виклав Конституційний Суд України у своїх рішеннях №6-рп/1997 від 25.11.1997 року за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст.248-2 Цивільно-процесуального кодексу України та №9-рп/1997 від 25.12.1997 року за конституційним зверненням громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України. Зі змісту цих рішень випливає, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач прийнявши оскаржувані позивачем рішення, діяв на підставі чинного законодавства, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для визнання незаконними та скасування рішень Рубіжанської міської ради Луганської області № 5/2 від 14.03.2011 року «Про затвердження порядку сплати збору за здійснення деяких видів підприємницької діяльності» та № 10/34 від 28.07.2011 року «Про затвердження мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метру загальної площі нерухомого майна м. Рубіжне Луганської області» в частині стосовно селища Линьово міста Рубіжне Луганської області, тому відмовляє ПАТ «Механізатор» в задоволені адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Механізатор» до Рубіжанської міської ради про визнання незаконними рішень та скасування рішень відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова