Справа № 821/4521/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4521/14
14 год. 43хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представників позивача Бойко В.В, Лобунченко О.П., Матвіець О.Л., представника відповідача Попелишко Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Херсонський суднобудівний завод» (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 08.08.14 :

- № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 19371802 грн. за декларацією грудня 2013 грн.,

- № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування в розмірі 18349005 грн.

- № про збільшення суми грошового зобов'язання на 449235 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 224617,50 грн. ,

- № про зменшення суми відємного значення по податку на додану вартість на 18147 грн. по декларації грудня 2013 року,

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на суму 44840 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 22420 грн. ,

- № про збільшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на 611222грн.

- № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток іноземних осіб на 14939 грн. та застосування штрафу в сумі 7639,65 грн.,

- № про застосування штрафу у сфері зовнішньоекономічної діяльності 680 грн.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 27.04.2015 року замінено первинного відповідача Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області належним відповідачем - Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві та пояснили, що відповідачем при проведенні перевірки не з'ясовано усіх фактичних обставин здійснення позивачем господарських операцій, односторонньо та не в повному обсязі досліджено первинні документи, що підтверджують придбання товару, невірно застосовано до спірних правовідносин норми чинного законодавства, що призвело до помилкових висновків та визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування санкцій. Висновки ДПІ в акті перевірки про нереальність господарських операцій, або не пов'язаність використання кредитних коштів з господарською діяльністю заводу мають характер припущень, які не підтверджені належними доказами. ДПІ у м. Херсоні не враховані попередні судові рішення між тими ж сторонами, які набрали законної сили та стосуються операцій виплати доходу нерезиденту, повернення валютної виручки із-за митного кордону України.

Крім того, позивач посилається на те, що 04 серпня 2014 року господарський суд Херсонської області порушив провадження по справі № 923/1062/14 про банкрутство ПАТ «ХСЗ» та ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим заборонив органам, які здійснюють примусове виконання рішень та провадять окремі виконавчі дії (органам стягнення) здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги до позивача. ДПІ є конкурсним кредитором, тому повина була звернутись у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство. Вимоги ДПІ на підставі акту перевірки від 29.07.14 не заявлені взагалі, то вони повинні бути погашеними в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, а податкові повідомлення-рішення скасовані. В період дії мораторію не нараховуються штрафні санкції (ч.3 ст. 19 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".)

Представники відповідача в судових засіданнях проти задоволення позову заперечували з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Вважають прийняті контролюючим органом оскаржувані податкові повідомлення - рішення правомірними та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

В червні-липні 2014 року фахівцями Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області була проведена планова виїзна документальна перевірка публічного акціонерного товариства «Херсонський суднобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.13 по 31.12.13, валютного та іншого законодавства, наслідки якої зафіксовані в акті від 29.07.14 № 267/21-03-22-01.

Перевіркою були виявлені порушення:

- пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135, пп.138.1.1 п..138.1, п.138.2, п.138.4, п. 138.8, пп. 138.10.5 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139, п.141.1 ст.141, пп. 159.1.2, п. 159.1.3 п.159.1 ст.159 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ), в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на загальну суму 19 371 802 грн.;

- п. 7 підрозділу ХХ « Перехідні положення» ПКУ, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування (рядок 09 Додатку ПЗ) за 2013 рік на загальну суму 18349005 грн.,

- п. 187.1 ст. 187 ПКУ, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість, що підлягають сплаті до бюджету (рядок 25 декларації) на загальну суму 449235 грн., у тому числі: квітень 2013 року на 34677 грн.; вересень 2013 року на 40401441 грн.; жовтень 2013 року на 5250 грн.; листопад 2013 року на 7867 грн.;

- завищено суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації) на загальну суму 44840 грн., у тому числі: січень 2013 року на 14748 грн., лютий 2013 року на 17533 грн., березень 2013 року - на 7139 грн., травень 2013 року на 5420 грн.,

- завищено суми від'ємного значення податку на додану вартість (рядок 19 декларації) на загальну суму 18147 грн. за грудень 2013 року,

- занижено суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на загальну суму 611222 грн., у тому числі за липень 2013 року на 224598 грн., за грудень 2013 року на 386624 грн. ,

- порушено п. 160.5 ст.160 Податкового кодексу України, в результаті чого при виплаті доходу на користь нерезидента Компанії "ВSD SHIPPING LIMITED» не утримано податок за ставкою у розмірі 6%, що складає 14939,29 грн. та не внесено до бюджету у джерела виплати такого доходу за рахунок цього доходу за 2013 рік ;

- порушено п.46.1 ст.46, п.48.1 ст.48 та пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України, в результаті чого до органу державної податкової служби не подано додатки ПН «Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України» за 2013 рік по Компанії "ВSD SHIPPING LIMITED» до податкової декларації з податку на прибуток підприємстві 2013 рік та не відображена у рядку 17 Декларації сума податку, яка утримується при виплаті доходу нерезиденту за звітний (податковий) період.

- порушено статтю 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №1 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю" , стаття 1 Указу Президента України від 18 червня 1994 року № З19/94 „Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" та п.49.1, пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу, в результаті чого органу державної податкової служби не подані Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01. 01.07.13,01.10.13,01.01.14;

- порушено статтю 2 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" розрахунки імпортній операції на суму 1 000 600 дол. США та на суму 191141,76 євро, як здійснені по контракту від 19.12.12 №КН13792-2 складеному з компанією „Епglestead LTD», завершені з порушенням законодавчо встановленого строку розрахунків (90 днів), статтю 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР валютна виручка у загальній сумі 2936151 дол. США на валютний рахунок ПАТ „ХСЗ" надійшла з порушенням термінів розрахунків (90 ) днів, у тому числі: по контракту від 22.06.11 №8003 складеному з Компанією „SOMMET FINANCE LTD» у сумі 2908828 дол.США ; по контракту від 20.12.12 № 705-303, складеному з компанією «Logitrans Corp в сумі 27323 дол.. США.

Так, в акті перевірки від 29.07.14 зазначено, що за 2013 рік заводом було задекларовано дохід, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування у сумі 353 535 203 грн., перевіркою встановлення його заниження на 16120 грн.

Перевіркою повноти визначення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період 2013 року, встановлено їх завищення всього у сумі 19 355 682 грн. 40 коп. Таке, на порушення пп. 138.1.1 п. 138.1, пп. 138.4 ст. 138 ПКУ відбулось внаслідок включення до складу собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг) витрат, що віднесені підприємством до складу валових витрат у попередньому податковому періоді (до 01.04.11) на загальну суму 16 570 480 грн. 29 коп. (акт перевірки, арк. 34-35) . В порушення п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПКУ у 2013 році позивачем включено до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуги) витрати по придбанню товарів (послуг) від суб'єктів господарювання, з якими встановлено не реальність здійснення господарських операцій, на суму 58287 грн. 32 коп. В розділі 3 акту перевірки вказано, що завод здійснював господарські операції з ТОВ «Стілфорт», до валових витрат 2013 року включено 16125 грн., до складу податкового кредиту включено суму 3225 грн. ДПІ у м. Херсоні отримала акт від 05.12.13 № 1221/26-58-22-01-17/31861707 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стілфорт» щодо документального підтвердження господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.01.13 по 31.10.13», складений ДПІ у Соломянському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві, відомості якого свідчать про неможливість проведення звірки через відсутність за юридичною адресою, відсутність первинних документів. ПАТ «ХСЗ» відображено в обліку операції з ТОВ «Трієм» за червень 2013 року на суму витрат 32825 грн. 63 коп., до складу податкового кредиту суму ПДВ 6565 грн. 13 коп. Відповідач посилається в акті перевірки на те, що керівник ТОВ «ТРІЄМ» відмовилась від надання пояснень та копій документів, в подальшому товариство не знайшли за юридичною адресою, провести перевірку неможливо (акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 12.11.13 № 180/14-03-22-08/38313603). Згідно з податковою звітністю контрагентом ТОВ «ТРІЄМ» у червні 2013 року було ТОВ «Опт-Трейдінг», якого також немає за податковою адресою, та яке не має ресурсів для здійснення господарської діяльності. Контролюючим органом було встановлено відображення позивачем в обліку операції по придбанню будівельно-монтажних робіт (реконструкція дерев'яних віконних блоків в службовому приміщенні будівлі заводоуправління) з ПП «Полінуур», до витрат 2013 року включено витрати на суму 9336 грн. 67 коп., до податкового кредиту серпня 2013 року включено ПДВ в сум 1867 грн. 33 коп. ДПІ у м. Херсоні складено акт від 22.10.13 № 1497/21-03-22-05/3848188 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Полінуур» за травень-серпень 2013 року», в якому зафіксовано внесення до ЄДР запису про відсутність за юридичною адресою, відсутність у підприємства основних засобів.

В акті перевірки (арк. справи 36,37) зазначено, що в порушення п. 141.1 ст. 141 ПКУ позивачем неправомірно включено до складу інших витрат та фінансових витрат суми нарахованих відсотків у розмірі 1 877 693 грн. 59 коп. за користування кредитами, що отримані підприємством протягом звітного періоду та не використовувались ним в операціях з провадженням господарської діяльності по розрахункам за придбані товари (послуги), сплату податків. ПАТ «ХСЗ» був укладений з ПАТ "ЮНЕКС БАНК" (м. Київ) кредитний договір №0.59.0412.ЮО_К від 27.04.2012 на поповнення обігових коштів та додаткові угоди, а саме: додаткова угода від 25.02.13 №10 до кредитного договору на відкриття відкличної відновлювальної мультивалютної кредитної лінії у сумі 8 000 000 доларів США, згідно якої 25.02.2013 отримано кошти у сумі 1 100 000 доларів США. За користування кредитом в доларах США позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії договору в розмірі 13,5 % річних; додаткова угода від 07.03.13 №11 до кредитного договору на відкриття відкличної відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, згідно якої 07.03.2013 отримано кошти у сумі 1 000 000 євро. За користування кредитом в євро позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії договору в розмірі 12 % річних.

ПАТ «ХСЗ» було укладено з ПАТ "Банк Форум" (м. Київ) кредитний договір №1-0041/12/38-КL від 17.12.2012 на поповнення обігових коштів та договорів про внесення змін, а саме: договір про внесення змін від 06.03.2013 №1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 8 430 206,0 євро, у тому числі: 6 880 206.00 євро та 2000000 доларів США., згідно якого 06.03.2013 отримало кошти у сумі 2 млн. доларів США , процентна ставка користування кредитом 12 %, договір про внесення змін від 17.05.2013 № 4 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 9 207 592,00 євро, у тому числі: 6 880 206 євро та 3 млн. доларів США, згідно якого 17.05.2013 отримано кошти у сумі 1 млн. доларів США, за користування кредитом в доларах США позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії договору в розмірі 12 % річних;

договір про внесення змін від 09.08.2013 №5 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 1 538 500 євро, згідно якого 09.08.2013 отримано кошти у сумі 1 538 500 євро. За користування кредитом в євро позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії договору в розмірі 11,5 % річних.

Відповідно виписок банків за 2013 рік податковою інспекцією встановлено, що кредитні кошти, які поступили на рахунок ПАТ «ХСЗ», були вилучені з обігу шляхом здійснення передплат нерезиденту - Компанії «EGLESTEND» (Кіпр) для придбання обладнання. Однак в обумовлені строки за зовнішньоекономічними контрактами обладнання не було поставлено, сплачені кошти повертались , а потім знову сплачувалось позивачем за іншими договорами тому ж нерезиденту, але обладнання так і не було поставлено. Здійснення передплат та їх повернення здійснювалось до того моменту, коли кошти було використано у господарських операціях - погашення кредитів, сплата податків, перерахування коштів суб'єктам за поставлені товари. На думку відповідача, кредитними коштами користувалось не ПАТ «ХСЗ», а нерезидент, в той же час відсотки за кредитними договорами сплачував позивач. Оскільки кредитними коштами позивач не користувався, а користувався в операціях, які не пов'язані з його господарською діяльністю, тому нараховані відсотки підлягають виключенню з інших витрат з декларації по податку на прибуток в сумі 1 877 693 грн. 59 коп.

В порушення пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПКУ ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» за 2013 рік неправомірно включено до складу інших витрат та відповідно до складу фінансових витрат суми нарахованих відсотків у загальній сумі 829750 грн. 79 коп. за користування кредитом, що отриманий від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та нерезидента компанії «Northmed Holdings Limited» , згідно умов кредитних договорів та кредитних угод на отримання кредитів, кінцевий термін погашення яких минув. До такого висновку податкова інспекція дійшла з огляду на те, що строк повернення кредиту, отриманого за договором «Northmed Holdings Limited» від 28.02.07 № 1-07/NМ, був встановлений не пізніше 31.08.13, але після закінчення строку контракту позивач продовжував нараховувати та сплачувати відсотки за кредитом. ДПІ вважає, що відсотки за період 31.08.13 по 31.12.13 підлягають виключенню зі складу інших витрат декларації з податку на прибуток в сумі 491304 грн. 85 коп. За кредитною угодою з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 010/03-022/054 від 03.10.07 кінцевий термін погашення кредиту 131000 євро був встановлений 01.04.13, а фактично погашення відбулось 08.07.13, тому податкова інспекція вважає, що відсотки за кредит нараховані за період з 01.04.13 по 08.07.13 в сумі 41818 грн. 57 коп. підлягають виключенню зі складу інших витрат. Аналогічна ситуація з несвоєчасним поверненням кредиту в сумі 2266000 євро зі строком повернення 21.08.13 та неповернутим станом 31.12.2013 , відсотки за період з 30.09.13 по 31.12.13 в сумі 296627 грн. 37 коп. підлягають виключенню зі складу витрат, як не пов'язаних з господарською діяльністю.

В акті перевірки зазначено, що позивачем завищено витрати на суму 19470 грн. 41 коп. на суму списаної дебіторської заборгованості, по якій минув строк позовної давності та факт звернення до суду відсутній. Госпрозрахунковий відособлений структурний підрозділ «Спортклуб ХСЗ» ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» здійснив списання дебіторської заборгованості по фізичним особам у кількості 16 осіб на загальну суму 19470 грн. 41 коп. за послуги надані в 2007-2009 рр. Це порушення позивачем не заперечується.

Порушення формування складу валового доходу та валових витрат призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування на 19 372 802 грн.

Позивачем в 2013 році надавались до податкової інспекції розрахунки прибутку, що звільняється від оподаткування (додаток ПЗ до рядка 09 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік). Згідно абз. "г" п. 17 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ тимчасово, строком на 10 років ( починаючи з 01.01.11) звільняється від оподаткування прибуток, отриманий від основної діяльності підприємств суднобудівної промисловості. На порушення цієї норми підприємством завищено збиток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування за 2013 рік на загальну суму 18 349 005 грн. В дану суму увійшли витрати позивача в сумі 58287 грн. 30 коп. по господарським операціям з ТОВ "Трієм", ПП "Полінуур", ПП "БК ТОВ "Стілфорт"; витрати в сумі 16570480 грн. за рахунок включення до складу собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг витрат, що віднесені підприємством до складу валових витрат у попередньому податковому періоді (до 01.04.11), витрати по відсоткам за користування кредитами за кредитними угодами з ПАТ "ЮНЕКС БАНК" та ПАТ "Банк Форум" , витрати по відсоткам за користування кредитами, що отримані у ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та у компанії «Northmed Holdings Limited», в сумі 527223 грн. 65 коп.

При дослідженні повноти визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.01.13 по 31.12.13 було виявлено, що податковий кредит позивачем завищено на суму 287624 грн. В тому числі на суму 15496 грн. 80 коп. податку на додану вартість по операціям з постачальниками, з якими встановлено відсутність реальності вчинення господарських операцій, зокрема: за січень 2013 року на 825 грн. (по ТОВ «Стілфорт»), березень на суму 812 грн. 50 коп. (ТОВ «Стілфорт»), квітень 2013 року - на суму 3507 грн. 17 коп. ( 1587 грн. 50 коп. ТОВ «Стілфорт», 1919 грн. 67 коп. «БК «Проектреконструкція), за червень 2013 року на суму 6565 грн. 13 коп. (ТОВ «Трієм»), за серпень 2013 року на суму 3787 грн. (1867 грн. 33 коп. ПП «Полінуур» , 1919 грн. 67 коп. «БК «Проектреконструкція»). ВАТ «ХСЗ» відображено в податковому обліку придбання будівельно-монтажних робіт (реконструкція вузлів перетину судових шляхів з підкрановими шляхами портового крану ) у ПП «БК «Проектреконструкція» на суму 19196 грн. 67 коп. та включено до складу податкового кредиту ПДВ на суму 3839 грн. 34 коп., в т.ч. за квітень 2013 року у сумі 1919 грн. 67 коп., серпень 2013 року - 1919 грн. 67 коп. До такого висновку відповідач дійшов, використовуючи відомості акту ДПІ у м. Херсоні від 23.01.14 № 46/21-03-22-04/36580776 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «БК «Проектреконструкція», про те, що в ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ анульовано 15.11.13, відсутні можливості для здійснення господарської діяльності.

До завищення податкового кредиту призвело порушення заводом вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, а саме - включення до складу податкового кредиту за квітень 2013 року суму 1394 грн. 29 коп. по фактично відсутнім податковим накладним.

ПАТ «ХСЗ» до складу податкового кредиту січня 2013 року - грудня 2013 року двічі включено суму ПДВ в розмірі 81 грн. 93 коп. по наступним податковим накладним від 20.12.12 № 5668 на суму ПДВ 8 грн. 81 коп. (включено двічі в грудні 2012 року та листопаді 2013 року), від 31.12.12 № 9804 на суму ПДВ 22 грн.52 коп. ( включено двічі в січні 2013 року та листопаді 2013 року), від 20.02.13 № 17 на суму 8 грн. 60 коп. (включено в повному обсязі в лютому 2013 року та квітні 2013 року), від 29.03.13 № 6824/21 на суму ПДВ 2 грн. (включено двічі в квітні 2013 року), від 05.03.13 № 27 на суму ПДВ 40 грн. (включено двічі в повному обсязі у березні 2013 року).

ПАТ «ХСЗ» до складу податкового кредиту січня-грудня 2013 року включено суми ПДВ по податковим накладним, отриманим від ТОВ «АйЕсДі» у розмірі 391350 грн. та виписаним з порушенням порядку їх виписки, не за правилом першої події.

ПАТ «ХСЗ» здійснювало операції з постачання брухту чорних металів, які, відповідно до законодавства, є тимчасово звільненими від оподаткування ПДВ. Для здійснення операцій постачання брухту позивачем придбавались у ТОВ «Укркапітал» послуги з навантаження брухту чорних металів у залізничні вагони (ПДВ 54978 грн. 78 коп.), у Одеської залізниці послуги з оренди залізничних вагонів для перевезення брухту чорних металів (ПДВ 54166 грн.67 коп.), ФОП ОСОБА_7 послуги з радіологічного дослідження, дослідження на вибухобезпечність і хімічну чистоту металобрухту (ПДВ 3988 грн. 97 коп.). Доводи ДПІ ґрунтуються на тому, що операції з придбання послуг є нерозривно пов'язаними з операціями з постачання брухту чорних металів, а отже, вони були придбані для використання в операціях, які є звільненими від оподаткування ПДВ. Згідно п. 198.4 ст. 198 ПКУ якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

В акті зафіксований висновок ДПІ про порушення позивачем п. 200.4 ст. 200 ПКУ, а саме - до складу сум, задекларованих в рядку 24 декларації за липень 2014 року заводом були включені суми податку, які фактично сплачені постачальниками товарів, робіт, тому повинні були декларуватись до бюджетного відшкодування в розмірі 224598 грн. В результаті цього порушення виникло заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 24 податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 21.2 та 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 1.2 та заниження рядка 25 податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року на 224598 грн. ( акт перевірки арк. 64).

Загальний висновок відповідача викладено в п. 3.3.3 акту перевірки, про те, що позивачем занижено суми ПДВ на 449235 грн. Це вплинуло на висновок про завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 23.1 декларації) на загальну суму 44840 грн., у тому числі: січень 2013 року на 14748 грн., лютий 2013 року на 17533 грн., березень 2013 року - на 7139 грн., травень 2013 року на 5420 грн., на завищення суми від'ємного значення податку на додану вартість (рядок 19 декларації) на загальну суму 18147 грн. за грудень 2013 року, заниження суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на загальну суму 611222 грн., у тому числі за липень 2013 року на 224598 грн., за грудень 2013 року на 386624 грн.

При перевірці визначення суми податку з доходу нерезидента Компанії "BSD SHIPPING LIMITED" (UNITED KINGDOM) контролюючим органом було встановлено його заниження за 2013 рік на суму 14939 грн. 29 коп. (арк. акту перевірки 68-72). Позивачем виплачувався дохід в 2013 році нерезиденту на суму 23200 євро (9248988 грн. 19 коп.) за послуги буксирування корпусу річкового танкеру-хімовозу, при цьому не утримувався та не перераховувався до бюджету податок з доходів нерезиденту. ДПІ у м. Херсоні вважає, що підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є довідка, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір Україною. Оскільки ПАТ "ХСЗ" не має таких довідок, то при виплаті доходу на користь нерезидентів повинен утримуватися податок за ставкою 6 % .

В пункті 3.2.2 акту перевірки викладено факт порушення вимог ст. 9 Декрету КМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» , ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994 № 319/94 «Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами», а саме: позивачем не задекларована прострочена дебіторська заборгованість в сумі 40621,57 євро по контракту від 19.05.08 № 770/01-72 , складеному з Компанією «Rolla, Traverso & Storace», до органу державної податкової служби не подані декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.13, 01.04.13, 01.07.13, 01.10.13,01.01.14 (акт перевірки арк. 96, 97).

Акт перевірки підписаний із запереченням про незгоду з висновками перевірки. Заперечення до суду не надано.

За наслідками перевірки ПАТ «ХСЗ» податковою інспекцією прийняті податкові повідомлення-рішення від 08.08.14 :

- № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 19371802 грн. за декларацією грудня 2013 грн.,

- № про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування в розмірі 18349005 грн.

- № про збільшення суми грошового зобов'язання на 449235 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 224617,50 грн. ,

- № про зменшення суми відємного значення по податку на додану вартість на 18147 грн. по декларації грудня 2013 року,

- № про зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на суму 44840 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 22420 грн. ,

- № про збільшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на 611222грн.

- № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток іноземних осіб на 14939 грн. та застосування штрафу в сумі 7639,65 грн.,

- № про застосування штрафу у сфері зовнішньоекономічної діяльності 680 грн.

Позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, але скарги залишені без задоволення.

Незгода позивача з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду за захистом своїх порушених прав з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

1.При дослідженні правомірності зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 19371802 грн. за декларацією грудня 2013 р. податковим повідомленням-рішенням № від 08.08.2014, судом враховано, що позивачем не заперечується виявлений ДПІ факт завищення валового доходу на суму 16120 грн. та завищення валових витрат на суму 16570480 грн. 29 коп. собівартості реалізованих товарів (робіт, послуг), що були віднесені підприємством до складу валових витрат у попередньому податковому періоді (до 01.04.11) та на суму 19470 грн. 41 коп. списаної дебіторської заборгованості Госпрозрахунковим відособлений структурний підрозділ "Спортклуб ХСЗ" ПАТ "Херсонський суднобудівний завод" , по якій минув строк позовної давності .

Виключення податковою інспекцією зі складу витрат суми 58287 грн. 30 коп., сплаченої позивачем за придбані товари, роботи у контрагентів, по яким не підтверджена реальність проведення господарських операцій, є неправомірним, оскільки така не реальність не знайшла свого підтвердження при розгляді справи. Доводи ДПІ у м. Херсоні ґрунтуються на тому, що контрагенти позивача - ТОВ "Стілфорт , ТОВ "Трієм", ПП "Полінуур", не знаходяться за юридичними адресами, що не дає можливості провести їх перевірки, не мають необхідних матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності. Разом з тим ДПІ у м. Херсоні не заперечує того факту, що на час проведення позивачем операцій із вказаними контрагентами, вчинені господарські операції були підтверджені первинними бухгалтерськими документами та податковими документами. В розділі 3.1 акту перевірки наводяться реквізити цих документів та їх найменування (податкові накладні, видаткові накладні, платіжні документи, акти виконаних робіт), до матеріалів справи позивач долучив вказані документи та договори по операціях з контрагентами.

Згідно з п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу. Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Будь-яких порушень у складанні податкових та видаткових накладних, інших первинних та платіжних документів відповідач не встановив, що свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум витрат по операціях з вищевказаними контрагентами, які були предметом перевірки. Зазначені контрагенти позивача на момент проведення операцій з ПАТ "ХСЗ" були зареєстровані як юридичні особи. Суд вважає, що ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування валових витрат від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов'язували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства.

Встановлені податковим органом будь-які факти незаконної діяльності контрагента платника податків повинні оцінюватися судом з урахуванням можливої обізнаності позивача щодо таких обставин, або наявної у позивача реальної можливості з'ясувати їх. Відомості актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача лише констатує відсутність платників податків за юридичною адресою, що само по собі не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції. В податковій звітності дані постачальники відобразили господарські операції з позивачем. Наведені в акті перевірки обставині діяльності ТОВ "Стілфорт" , ТОВ "Трієм", ПП "Полінуур", з якими ДПІ у м. Херсоні пов'язує безтоварність операцій із позивачем, були виявлені податковим органом вже після проведених позивачем з ними операцій і докази, які б підтвердили той факт, що позивач був обізнаний про обставини діяльності цих контрагентів, в матеріалах справи відсутні. ДПІ у м. Херсоні не обґрунтовує наявність у позивача реальної можливості з'ясувати всі обставини діяльності його постачальників на момент проведення з ними операцій.

Згідно ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м. Херсоні повинна надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів та послуг у вищевказаних контрагентів в реальності не виконувались, а мало місце лише перерахування позивачем в їх адрес коштів без фактичного отримання від них товарів чи послуг. А оскільки такі дії мають злочинний характер, то доказом їх вчинення може бути лише відповідне рішення, винесене в порядку кримінально-процесуального судочинства. Однак у даній справі докази вчинення позивачем таких дій відсутні. Під час проведення господарської операції із суб'єктом господарювання, платник податків може бути необізнаним стосовно дійсного стану правосуб'єктності свого контрагента і реально отримати товари роботи чи послуги від фізичних осіб, які діють від імені такого контрагента і мають наміри порушити податкове законодавство. ДПІ у м. Херсоні не посилається на факти вчинення представниками позивача таких злочинних дій, і не надає докази притягнення посадових осіб позивача та осіб, які причетні до діяльності вищевказаних контрагенті, до кримінальної відповідальності за такі дії.

За відсутності доказів проведення посадовими особами чи представниками позивача фіктивних господарських операцій з діяльності ТОВ "Стілфорт" , ТОВ "Трієм", ПП "Полінуур", та при наявності належним чином оформлених первинних документів по операціям з цими підприємствами, висновок ДПІ у м.Херсоні про неправомірне формування валових витрат за такими операціями не може вважатися законним та обґрунтованим.

Що стосується доводів позивача про правильність формування валових витрат та необґрунтованість висновків перевірки щодо включення до складу витрат сум відсотків за кредитними угодами, суд вважає їх обґрунтованими. В акті перевірки (арк. справи 36,37) зазначено, що в порушення п. 141.1 ст. 141 ПКУ позивачем неправомірно включено до складу інших витрат та фінансових витрат суми нарахованих відсотків у розмірі 1 877 693 грн. 59 коп. за користування кредитами, що отримані підприємством у ПАТ "ЮНЕКС БАНК" та ПАТ «Банк Форум» протягом звітного періоду та не використовувались ним в операціях з провадженням господарської діяльності по розрахункам за придбані товари (послуги), сплату податків. Кредитні кошти, які поступили на рахунок ПАТ «ХСЗ», були перераховані шляхом здійснення передплат нерезиденту - Компанії «EGLESTEND» (Кіпр) для придбання обладнання, однак в обумовлені строки за зовнішньоекономічними контрактами обладнання не було поставлено, сплачені кошти повертались, а потім знову сплачувалось позивачем за іншими договорами. Тобто фактично, на думку відповідача, кредитними коштами користувалось не ПАТ «ХСЗ», а нерезидент, в той же час відсотки за кредитними договорами сплачував позивач. Але, на думку суду, такі висновки є припущенням відповідача, яке суперечить приписам розділу 111 ПКУ ( в редакції станом на час включення сум відсотків до складу витрат). Відповідно до приписів п. 138.1 ст. 138 до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються, зокрема, інші витрати, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. А підпунктом 138.10.5 ст. 138 ПКУ встановлено, що до складу інших витрат включаються фінансові витрати, до яких належать витрати на нарахування процентів (за користування кредитами та позиками, за випущеними облігаціями та фінансовою орендою) та інші витрати підприємства в межах норм, встановлених цим Кодексом, пов'язані із запозиченнями (крім фінансових витрат, які включені до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку). Відповідно до п. 141.1 ст. 141 ПКУ до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

У частині 1 статті 3 Господарського кодексу України господарську діяльність визначено як діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з пп. 14.1.36 ст. 14 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Аналіз наведених положень дозволяє виділити такі обов'язкові ознаки господарської діяльності: її провадять суб'єкти господарювання; ця діяльність здійснюється у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Сформульоване в ГК визначення господарської діяльності є загальним і має застосовуватися в усіх випадках, а визначення, наведене в ПКУ - лише у сфері дії цього кодексу з урахуванням загального визначення.

Правильність формування платником податків валових витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків по сплаті відсотків з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від отриманих у банківських установах кредитів та перерахованих за товар. За відсутності ж останнього відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток за рахунок валових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивач перераховував кредитні кошти нерезиденту, який був зобов'язаний виготовити обладнання лінії автоматичного зварювання для судноверфі, що відповідає видам діяльності позивача (суднобудування, судноремонт). Розірвання договорів між суб'єктами господарювання не є доказом того, що цей договір укладався з іншою метою, ніж та, яка зазначена в договорі.

З огляду ж на визначення господарської діяльності, що міститься у ПКУ, прибутковість кожної операції не є обов'язковою ознакою господарської діяльності, яка може включати і окремі збиткові операції, здійснення яких викликано об'єктивними причинами. Податкова інспекція не довела наявності у позивача при укладанні та виконанні контрактів з нерезидентом мети, яка суперечить суті господарської діяльності і не направлена на одержання прибутку, та не надала доказів того, що ці контракти укладались тільки «на папері», без намірів виконання їх в реальності, що в діях осіб, які укладали контракти був відповідний умисел .

Не знайшов свого підтвердження при розгляді справи висновок відповідача про порушення пп. 138.10.5 п. 138.10 ст. 138 ПКУ ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» за 2013 рік, яке полягало у неправомірному включенні до складу інших витрат та відповідно до складу фінансових витрат суми нарахованих відсотків у загальній сумі 829750 грн. 79 коп. за користування кредитом, що отриманий від ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та нерезидента компанії «Northmed Holdings Limited», згідно умов кредитних договорів та кредитних угод на отримання кредитів, кінцевий термін погашення яких минув. Пункт 141.1 ст. 141 ПКУ не містить обмежень у включенні до складу валових витрат тих витрат, які пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності. Отже, закінчення терміну кредитних угод при тій обставині, що кредит не був повернутий своєчасно і відсотки продовжувались нараховуватись та сплачуватись, само по собі не свідчить про не пов'язаність цих відсотків з господарською діяльністю. Будь-яке зобов'язання є виконаним належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, закінчення строку дії договорів при невиконанні позичальником обов'язку повернення кредиту не є підставою для припинення нарахування відсотків за такими угодами. ПКУ не містить обмежень у врахуванні у складі витрат нарахованих процентів за борговими зобов'язаннями, у разі закінчення строку дії договорів.

Оскільки за наслідками перевірки ДПІ у м. Херсоні зменшила задеклароване позивачем від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток 100 289 628 грн. на 19371802 грн., то суд вважає такі дії неправомірними лише в частині зменшення на суму 2765732 грн. ( виходячи з розрахунку 58287,32 грн. +1877693 грн. +829750 грн.)

Податкове повідомлення-рішення від 08.08.14 № є неправомірним та скасовується в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2 765 732 грн.

2. Податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № від 08.08.14 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування в розмірі 18349005 грн. пов'язано підставами прийняття з попередньо розглянути податковим повідомленням- рішенням 08.08.14 № .

Згідно п. «г» п.17 підрозділу 4 Перехідних положень ПКУ тимчасово, строком на 10 років, починаючи з 1 січня 2011 року звільняються від оподаткування: прибуток, отриманий від основної діяльності підприємств суднобудівної (клас 35.11 група 35 КВЕД ДК 009:2005) промисловості. Відповідачем викладено висновок про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування (рядок 09 Додатку ПЗ) за 2013 рік на загальну суму 18349005 грн. Виходячи з розрахунку суми 18349005 грн., доданої до податкового повідомлення-рішення, вона складається з:

- 58286 грн. 30 коп. витрат за рахунок придбання товарів, робіт у постачальників, по яким не підтверджено реальності проведення операцій,

- 16570480 грн.29 коп. витрат за рахунок включення до складу собівартості реалізованих робіт, товарів, що були віднесені у попередньому звітному періоді до 01.04.11,

- 1193013 грн.76 коп. витрат по нарахованих відсотках, що використовувались в операціях не пов'язаних з господарською діяльністю позивача,

- 527223 грн. 65 коп. витрат по нарахованих відсотків за користування кредитами по яким закінчився строк дії кредитних угод.

Отже, підстави для часткового скасування даного податкового повідомлення-рішення викладені судом при оцінці правомірності формування витрат за податковим повідомленням-рішенням № . Тому таке повідомлення-рішення № суд визнає неправомірним та скасовує в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування, на 1 778 525 грн. ( виходячи з розрахунку 1 778 525 грн.= 58286 грн. 30 коп.+ 1193013 грн.76 коп. + 527223 грн. 65 коп.).

3. При розгляді законності прийняття податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № від 08.08.14, яким було збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 449235 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 224617,50 грн. , з огляду на порушення п. 187.1 ст. 187 ПКУ, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.4, п. 198.6 ст. 198 ПКУ, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, судом встановлено наступне.

Відповідачем при дослідженні повноти визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту за період з 01.01.13 по 31.12.13 було виявлено, що податковий кредит позивачем завищено на суму 287624 грн., в тому числі на суму 15496 грн. 80 коп. податку на додану вартість по операціям з постачальниками, з якими встановлено відсутність реальності вчинення господарських операцій, зокрема:

- за січень 2013 року на 825 грн. (по ТОВ "Стілфорт"),

- березень на суму 812 грн. 50 коп. (ТОВ "Стілфорт"),

- квітень 2013 року - на суму 3507 грн. 17 коп. ( 1587 грн. 50 коп. ТОВ "Стілфорт", 1919 грн. 67 коп. ПП "БК "Проектреконструкція),

- за червень 2013 року на суму 6565 грн. 13 коп. (ТОВ "Трієм"),

- за серпень 2013 року на суму 3787 грн. (1867 грн. 33 коп. ПП "Полінуур" , 1919 грн. 67 коп. ПП "БК "Проектреконструкція").

При цьому податкова інспекція посилається на неможливість проведення зустрічної звірки ПП "БК "Проектреконструкція", в ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ анульовано 15.11.13, відсутні можливості для здійснення господарської діяльності, неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Стілфорт" через відсутність за юридичною адресою, відмову керівника ТОВ "ТРІЄМ" відмовилась від надання пояснень та копій документів, та подальша відсутність товариства за юридичною адресою, неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Полінуур", внесення у жовтні 2013 року до ЄДР запису про відсутність за юридичною адресою, відсутність у підприємства основних засобів, що підтверджується актами про неможливість проведення зустрічних звірок цих платників податків.

Правила формування податкового кредиту за перевірений період врегульовані положеннями Податкового кодексу України , відповідно до яких податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181. п. 14.1. ст. 4 ПК України). Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6). Судом повністю досліджено всі обставини справи щодо здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Стілфорт», ПП "БК "Проектреконструкція, ПП "Полінуур", ТОВ "Трієм", та встановлено відсутність доказів того, що вони носять не реальний характер та мають ознаки фіктивності. Між позивачем та даними суб'єктами господарювання укладались договори на поставку товарів, виконання робіт, господарські операції підтверджуються документами бухгалтерського обліку та податковими документами, перелік яких наведений контролюючим органом в розділі 3.1 акту перевірки.

Пунктами 201.6, 201.8, 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку. Отже, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Суд зазначає, що контролюючим органом не надано до суду належних доказів, що інформація, яку містять первинні бухгалтерські та податкові документи, не відповідає дійсності, а також, що позивач отримував податкову вигоду з порушенням приписів податкового законодавства. Не надано доказів, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти та, що без участі покупця податкова вигода не може бути одержана. Порушення податкового законодавства контрагентами позивача мають характер припущень та не може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит.

Доказів внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів про відсутність контрагентів позивача за місцезнаходженням на момент вчинення господарських операцій суду не надано. На час укладання та виконання угод ТОВ "Стілфорт», ПП "БК "Проектреконструкція, ПП "Полінуур", ТОВ "Трієм" були зареєстровані як платники ПДВ, відобразили господарські операції з позивачем у деклараціях з податку на додану вартість. Акти про неможливість проведення зустрічних звірок у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням були складені вже після проходження господарських операцій. Доказів, які підтверджували б відсутність підприємства за юридичною адресою на час оформлення ним податкових накладних, підписання актів здачі-прийняття робіт, накладних на поставку товарів, відповідач суду не надав. Доводи ДПІ про відсутність у контрагентів позивача основних фондів не є беззаперечним доказом неможливості здійснення ними господарської діяльності. З наданих суду доказів, суд не вбачає порушень позивачем вимог податкового законодавства під час формування податкового кредиту за операціями з ТОВ "Стілфорт», ПП "БК "Проектреконструкція, ПП "Полінуур", ТОВ "Трієм".

Всі інші порушення порядку формування податкового кредиту, які викладені в акті перевірки, суд вважає такими, що є підтвердженими, та позивачем не спростовані. Так, до завищення податкового кредиту призвело порушення заводом вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, а саме - включення до складу податкового кредиту за квітень 2013 року суми 1394 грн. 29 коп. по фактично відсутнім податковим накладним. Крім того, ПАТ "ХСЗ" до складу податкового кредиту січня 2013 року - грудня 2013 року двічі включено суму ПДВ в розмірі 81 грн. 93 коп. , до складу податкового кредиту січня-грудня 2013 року включено суми ПДВ по податковим накладним, отриманим від ТОВ "АйЕсДі", та виписаним з порушенням порядку їх виписки, не за правилом першої події, що призвело до заниження податкового кредиту на суму 157516 грн. 67 коп. Ці порушення позивач не оскаржує.

Доводи позивача про необґрунтованість висновків податкової інспекції при дослідженні включення ПДВ до податкового кредиту ПАТ "ХСЗ" з операцій, які є супутніми постачанню брухту чорних металів, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Для здійснення операцій постачання брухту позивачем придбавались у ТОВ "Укркапітал" послуги з навантаження брухту чорних металів у залізничні вагони (ПДВ 54978 грн. 78 коп.), у Одеської залізниці послуги з оренди залізничних вагонів для перевезення брухту чорних металів (ПДВ 54166 грн.67 коп.), ФОП ОСОБА_7 послуги з радіологічного дослідження, дослідження на вибухобезпечність і хімічну чистоту металобрухту (ПДВ 3988 грн. 97 коп.). Згідно з п. 23 підр. 2 р. ХХ Податкового кодексу України тимчасово до 1 січня 2015 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Доводи ДПІ ґрунтуються на тому, що операції з придбання вказаних послуг є нерозривно пов'язаними з операціями з постачання брухту чорних металів, а отже, вони були придбані для використання в операціях, які є звільненими від оподаткування ПДВ. Згідно п. 198.4 ст. 198 ПКУ якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника.

Позивач посилається на норми п. 199.1 ст. 199 ПКУ, яка передбачає, що у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, до сум податку, які платник має право віднести до податкового кредиту, включається та частка сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях. При цьому позивач не надав жодного доказу того, що послуги ТОВ "Укркапітал", Одеської залізниці, ФОП ОСОБА_7, та видані ними податкові накладні, перелік яких наведений в додатках 12-14 до акту перевірки, не стосувались поставки металобрухту, на чому наполягає податкова інспекція. Позивач не довів суду, що будь-якими первинними документами можливо визначити чітку направленість використання той чи іншої послуги в інших поставках, ніж металобрухт.

Посилання позивача на норми п. 199.6 ст. 199 ПКУ взагалі не стосуються даних господарських операцій, оскільки регулює питання відображення податкового кредиту по товарам, послугам, які було придбано у зв'язку з використанням їх в операціях з постачання платником податку відходів і брухту чорних і кольорових металів.

Також суд приймає до уваги, що позивачем не заперечується висновок ДПІ про порушення позивачем п. 200.4 ст. 200 ПКУ, а саме - до складу4 сум, задекларованих в рядку 24 декларації за липень 2014 року заводом були включені суми податку, які фактично сплачені постачальниками товарів, робіт, тому повинні були декларуватись до бюджетного відшкодування в розмірі 224598 грн. В результаті цього порушення виникло заниження суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 24 податкової декларації з ПДВ за липень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 21.2 та 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року на 224598 грн., завищення значення рядка 21.2 та заниження рядка 25 податкової декларації з ПДВ за вересень 2013 року на 224598 грн. ( акт перевірки арк. 64).

З урахуванням викладеного, при розгляді справи не підтверджений висновок про завищення податкового кредиту на суму 15497 грн., що стало підставою для донарахування 13859 грн. ПДВ за період квітень, червень, серпень 2013 року та підставою для зменшення бюджетного відшкодування за січень, березень 2013 року на суму 1638 грн. Отже, вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення № від 08.08.14 підлягають задоволенню частково, в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 13859 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 6929 грн. 50 коп.(50%), а вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 08.08.14 № підлягають задоволенню в частині зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 1638 грн. та застосування штрафу в сумі 819 грн. (50%).

Щодо скасування податкових повідомлень-рішень № про зменшення суми від'ємного значення по ПДВ на 18147 грн. , № про збільшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на 611222грн., то в задоволенні позову в даній частині суд не вбачає підстав.

4. Податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток іноземних осіб на 14939 грн. та застосування штрафу в сумі 7639,65 грн. обґрунтоване порушенням заводом приписів п. 160.5 ст.160 Податкового кодексу України, в результаті чого при виплаті доходу на користь нерезидента Компанії "ВSD SHIPPING LIMITED» у загальній сумі 16200 євро (174405,51грн.) не утримано податок за ставкою у розмірі 6%, На суму донарахування податку за основним платежем у розмірі 14929 грн. 29 коп., відповідачем застосована штрафна санкція у розмірі 7464 грн. 65 коп. (50 %), крім того застосовано штрафну санкцію в розмірі 170 грн. за порушено п.46.1 ст.46, п.48.1 ст.48 та пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України, не подання додатків ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" за 2013 рік по Компанії "ВSD SHIPPING LIMITED" до податкової декларації з податку на прибуток підприємстві 2013 рік та не відображення у рядку 17 Декларації сума податку, яка утримується при виплаті доходу нерезиденту за звітний (податковий) період.

Правовідносини з приводу оподаткування податком на прибуток доходів, одержаних нерезидентами з джерелом походження в України, врегульовані, зокрема, положеннями ст.160 ПК України. Відповідно до п.160.1 ст.160 ПК України під доходами, отриманими нерезидентом із джерелом їх походження з України, розуміються: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом; б) дивіденди, які сплачуються резидентом; в) роялті; г) фрахт та доходи від інжинірингу; ґ) лізингова/орендна плата, що сплачується резидентами або постійними представництвами на користь нерезидента - лізингодавця/орендодавця за договорами оперативного лізингу/оренди; д) доходи від продажу нерухомого майна, розташованого на території України, яке належить нерезиденту, у тому числі майна постійного представництва нерезидента; е) прибуток від здійснення операцій із торгівлі цінними паперами, деривативами або іншими корпоративними правами, визначений відповідно до норм цього розділу; є) доходи, отримані від провадження спільної діяльності на території України, доходи від здійснення довгострокових контрактів на території України; ж) винагорода за провадження нерезидентами або уповноваженими ними особами культурної, освітньої, релігійної, спортивної, розважальної діяльності на території України; з) брокерська, комісійна або агентська винагорода, отримана від резидентів або постійних представництв інших нерезидентів стосовно брокерських, комісійних або агентських послуг, наданих нерезидентом або його постійним представництвом на території України на користь резидентів; и) внески та премії на страхування або перестрахування ризиків в Україні (у тому числі страхування ризиків життя) або страхування резидентів від ризиків за межами України; і) доходи, одержані від діяльності у сфері розваг (крім діяльності з проведення державної грошової лотереї); ї) доходи у вигляді благодійних внесків та пожертв на користь нерезидентів; й) інші доходи від провадження нерезидентом (постійним представництвом цього або іншого нерезидента) господарської діяльності на території України, за винятком доходів у вигляді виручки або інших видів компенсації вартості товарів/виконаних робіт/наданих послуг, переданих/виконаних/наданих резиденту від такого нерезидента (постійного представництва), у тому числі вартості послуг із міжнародного зв'язку чи міжнародного інформаційного забезпечення. Резидент, що здійснює на користь нерезидента виплату доходу з джерелом його походження з України, зобов'язаний утримувати податок з таких доходів, зазначених у п.160.1 ПК України, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності (п.160.2 ст.160 ПК України). Отже, з приписів наведеної статті кодексу слідує, що положення міжнародних договорів в питанні оподаткування доходів нерезидентів мають пріоритет над приписами національного законодавства.

Судом встановлено, що між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії укладено Конвенцію про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і на приріст майна від 10.02.1993 р. (дата набрання чинності - 11.08.1993 р. (далі - Конвенція). Відповідно до п.103.1 ст.103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Як встановлено п.103.2 ст.103 ПК України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті. Положеннями п.103.4 ст.103 ПК України визначено, що підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

З метою використання пільги згідно з контрактом та Конвенцією, компанією "BSD SHIPPING LIMITED" (UNITED KINGDOM) надано позивачу свідоцтво про реєстрацію приватної компанії з обмеженою відповідальністю, Компанія № 6458913. Реєстратор компаній Англії і Уельса наступним завіряє, що "BSD SHIPPING LIMITED" (UNITED KINGDOM) зареєстрована гідно Закону про компанії № 1985 як приватна компанія і що дана компанія є компанією з обмеженою відповідальністю. Дана юридична особа є резидентом Англії та Уельсу в цілях оподаткування. Свідоцтва видані Реєстраційною палатою та завірені в Лондоні апостилями за № Н634671 та 07.01.2013 р. № Н634671. Тобто, позивачу надано документ, завірений апостилем, який свідчить про те, що компанія являється платником податків в Англії згідно Конвенції між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та усунення ухилення від податків відносно податків на дохід та на приріст вартості майна.

Питання правомірності видачі довідки саме Реєстраційною палатою Лондона, яка на думку відповідача не є компетентним органом Сполученного Королівства чи його уповноваженою особою в розумінні Конвенції, вже розглядалось судом. В постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 22.11.13 по справі № 821/4062/13-а, яка набрала законної сили 21.05.14, був задоволений позов ПАТ «Херсонський суднобудівний завод» та скасовані податкові повідомлення-рішення, зокрема № від 23.05.13 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на 99491 грн. 85 коп., яке було прийнято за висновками акту планової виїзної перевірки ДПІ у м. Херсоні від 29.04.13. Цією перевіркою було зафіксовано порушення п.160.5 ст.160 Податкового кодексу України, в результаті чого при виплаті доходу на користь нерезидента: Компанії "BSD SHIPPING LIMITED" (UNITED KINGDOM) згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті від 20.11.2012 р. № 70 в сумі 92800 євро (946621,90 грн.) не утримано податок за ставкою у розмірі 6 %, що складає 56797,31 грн. та не внесено до бюджету у джерела виплати такого доходу за рахунок цього доходу, в тому числі: за ІV квартал 2012 року в сумі 56797,31 грн. ДПІ у м. Херсоні вважає, що підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є довідка, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір Україною. Оскільки ПАТ "ХСЗ" не має таких довідок, то при виплаті доходу на користь нерезидентів повинен утримуватися податок: по "BSD SHIPPING LIMITED" (UNITED KINGDOM) - за ставкою 6 % (56797,31 грн.);

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Таким чином, суд погоджується з доводами ПАТ "ХСЗ" про те, що дана довідка є документом, на підставі якого позивач звільняється від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України відповідно до п.103.4 ст.103 ПК України. Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставне нарахування ПАТ "ХСЗ" грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб у сумі 14939 грн. 29 коп., то і застосована на таке нарахування штрафна санкція у розмірі 7469грн.65 коп. підлягає скасуванню.

Цим же податковим повідомленням-рішення № був застосований штраф у розмірі 170 грн. за неподання додатків ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" за 2013 рік по Компанії "ВSD SHIPPING LIMITED" до податкової декларації з податку на прибуток підприємстві 2013 рік та не відображення у рядку 17 Декларації сума податку, яка утримується при виплаті доходу нерезиденту за звітний (податковий) період, судом встановлено, що штраф застосований відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України, яким передбачено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Оскільки суд не встановив обов'язку позивача до сплати податку з доходів, то підстав для подання вказаної звітності у позивача не було. Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною. Наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2011 р. № 1213 затверджено форму Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, відповідно до якої Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом походження з України, відображається у таблиці 1 додатка ПН до рядка 17 Декларації. Між тим, на думку суду, неподання такого додатку при відсутності зобов'язань, які підлягають сплаті до бюджету, не може кваліфікуватися як неподання податкової декларації і мати наслідком застосування штрафних санкцій на підставі п.120.1 ст.120 ПК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд визнає неправомірним та скасовує податкове повідомлення-рішення № в повному обсязі.

5. Вимоги про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № про застосування 680 грн. штрафу на підставі п. 120.1 ст. 120 ПКУ за неподання декларацій про валютні цінності за кордоном протягом 5 періодів, є такими що підлягають задоволенню з наступних підстав. Порушення позивачем приписів статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №1 „Про систему валютного регулювання і валютного контролю" , статті 1 Указу Президента України від 18 червня 1994 року № З19/94 „Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" та п.49.1, пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу, в результаті чого органу державної податкової служби не подані декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01. 01.07.13,01.10.13,01.01.14, не підтверджені належними доказами. Судовими рішеннями, які набрали законної сили, підтверджено відсутність у позивача за межами України простроченої дебіторської заборгованість в сумі 40621,57 євро по контракту від 19.05.08 № 770/01-72 , складеному з Компанією "Rolla, Traverso & Storace". Так постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.11.13 по справі № 821/4066/13-а, яка набрала законної сили, скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № від 23.05.2013 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, прийняте за наслідками акту перевірки акт №2468/22.1/14308500 від 29.04.2013 року. З наданого судового рішення вбачається, що перевіряючими встановлено порушення позивачем: статті 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", в результаті чого розрахунки по імпортних операціях по контракту від 19.05.2008 року №770/01-72, складеному з Компанією "Rolla Nraverso & Storact" на загальну суму 40621, 57 євро станом на 31.12.2012 року не завершені; ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст.1 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" та п.49.1, п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України позивачем не задекларована прострочена дебіторська заборгованість в сумі 40621, 57 євро по контракту від 19.05.2008 року №770/01-72, складеному з компанією "Rolla Nraverso & Storact", а саме, до органу державної податкової служби не подані Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами. Підставою для встановлення таких порушень за період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року слугувало те, що імпортна продукція на суму 40621, 57 євро по контракту від 19.05.2008 року №770/01-72, складеному з Компанією "Rolla Nraverso & Storact" на митну територію України не ввезена, розрахунки по імпортних операціях на загальну суму 40621, 57 євро станом на 31.12.2012 не завершені. Суд не погодився з висновками податкової інспекції та встановив відсутність підстав для нарахування позивачу пені за порушення термінів, передбачених Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" та відповідно про відсутність порушень позивачем порядку декларування валютних цінностей за межами України, пославшись на відсутність невиконаних позивачем зобов'язань по ввезенню майна на територію України.

Преюдиційним судовим рішенням також є постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року по справі № 2а-4646/11/2170, якою були скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні № про донарахування позивачу пені за порушення строків розрахунків по імпортних операціях на загальну суму 352320, 35 грн. за період 01.10.2009 року по 11.06.2010 року, № про застосування штрафу в сумі 1020 грн. за порушення позивачем порядку декларування валютних цінностей, прийняті за наслідками перевірки за період з 01.04.2009 року по 30.09.2010 року (акт №1074/23-5/14308500 від 07.04.2011 року) при дослідженні виконання контракту від 19.05.08 № 770/01-72 укладеного з компанією "Rolla Traverso & Storac". Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року без змін.

Доводи позивача про те, що протягом дії мораторію не нараховуються штрафні санкції, суд вважає такими, що не відносяться до даної справи. Дійсно, 04 серпня 2014 року господарський суд Херсонської області порушив провадження по справі № 923/1062/14 про банкрутство ПАТ "ХСЗ" та ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв'язку з чим заборонив органам, які здійснюють примусове виконання рішень та провадять окремі виконавчі дії (органам стягнення) здійснювати стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги до позивача. Ст. 19 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку наявні зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів. З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах. З огляду на наведене дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Перевірка діяльності позивача охоплювала період 2013 року, податкові зобов'язання та штрафні санкції були нараховані податковими повідомленнями рішеннями від 08.08.14. Отже, податкові зобов'язання, визначені контролюючим органом, виникли у позивача після введення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, строк сплати грошових зобов'язань та штрафних санкцій наступив після закінчення десятиденного терміну, який надається для адміністративного або судового оскарження податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи те, що грошові зобов'язання були донараховані після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, дія мораторію на виконання цих зобов'язань не поширюється. Слід також зазначити, що Верховний Суд України аналогічну правову позицію вже висловив у постановах від 4 липня 2011 року, 7 травня, 11 червня, 1 жовтня 2012 року, 26 лютого 2013 року (справи NN 21-144а11, 21-289а11, 21-179а12 та 21-298а12, 21-34а13 ). Вимоги ДПІ на підставі податкових повідомлень-рішень, які є предметом спору, про стягнення донарахованих сум грошових зобов'язань не можуть бути заявлені, оскільки є неузгодженими поки триває судова процедура їх оскарження.

З урахуванням викладеного, позов задовольняється частково. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати по справі суд розподіляє пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Задовольнити позов публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області:

- від 08.08.14 №;

- від 08.08.14 № ;

- від 08.08.14 № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 2 765 732 грн. ,

- від 08.08.14 № в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, прибуток від якої звільняється від оподаткування, на суму 1 778 525 грн.,

- від 08.08.14 № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 13859 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 6929 грн. 50 коп.,

- від 08.08.14 № в частині зменшення бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 1638 грн. та застосування штрафу в сумі 819 грн.

Відмовити в задоволенні решти вимог.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонський суднобудівний завод" () до Державного бюджету судовий збір в сумі 3812 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 червня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3