Справа № 806/139/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" червня 2015 р. Справа № 806/139/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю сторін:

представника позивача Похилька О.С.,

представника відповідача Курдиляса Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 12.12.2014 р. Позов обґрунтовано тим, що податковий кредит сформовано на підставі первинних бухгалтерських документів, що засвідчують факти вчинення господарських операцій, які були виконані реально.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.04.2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 12.12.2014 р.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив відмовити в задоволенні. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що уповноваженою особою Коростенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області з 10.11.2014 року по 18.11.2014 року було проведено виїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування податку на додану вартість щодо господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю "АДЦ" та з Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська регіональна інженерна компанія" за січень 2014 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю "Евентис" та з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сефт Плюс" за березень 2014 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю "Жилбудресурс" за квітень 2014 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю "Діват" за травень 2014 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекомс" за червень 2014 року; з Товариством з обмеженою відповідальністю "Гетьман" за липень, серпень 2014 року та з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "СЕВЕКО" за травень, липень - серпень 2014 року, за результатами якої складено акт від 25.11.2014 року №1617/22-01/36863714.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Продмаркетпром" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України в результаті чого товариством завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на 503526,00 грн., в т.ч. за січень 2014 року на суму 88075,00 грн., за березень 2014 року на суму 5160,00 грн., за травень 2014 року на суму 4910,00 грн., за червень 2014 року на суму 153063,00 грн., за липень 2014 року на суму 118668,00 грн. та за серпень 2014 року на суму 133650,00 грн.

12.12.2014 року Коростенською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 629408,00 грн., в т.ч. 503526,00 грн. - за основним платежем та 125882,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Підставою для відповідних висновків стало невизнання податкового кредиту за господарськими взаємовідносинами з ТОВ "АДЦ", ТОВ "Київська регіональна інженерна компанія", ТОВ "Евентис", ТОВ "Сефт Плюс", ТОВ "Жилбудресурс", ТОВ "Діват", ТОВ "Рекомс", ТОВ "Гетьман" та ТОВ "Торговий Дім "СЕВЕКО" у зв'язку із тим, що документально не підтверджено реальності їх здійснення. Також податковий орган вказує на ознаки фіктивної діяльності багатьох контрагентів.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

При цьому, відповідно до п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Приписами пункту 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

Суд встановив, що податковий кредит в сумі 503526,00 грн. сформований на підставі господарських операцій з ТОВ "АДЦ", ТОВ "Київська регіональна інженерна компанія", ТОВ "Евентис", ТОВ "Сефт Плюс", ТОВ "Жилбудресурс", ТОВ "Діват", ТОВ "Рекомс", ТОВ "Гетьман" та ТОВ "Торговий Дім "СЕВЕКО".

Судом встановлено, що 10 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність "АДЦ" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №14101, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.51).

На виконання умов договору ТОВ "АДЦ" були виписані позивачу податкові накладні (а.с.53,55 т.1) та між сторонами були складені акти здачі-прийняття (надання послуг) (а.с.52, 54 т.1).

Суд встановив, що 03 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та ТОВ "Київська регіональна інженерна компанія" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №0301-8, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.56 т.1).

На виконання умов договору Продавцем було виписано позивачу видаткові накладні на товар металопродукцію (а.с.57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78, 81 т.1) та податкові накладні (а.с.58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79, 82 т.1) та товарно-транспортними накладними (а.с.59, 62, 65, 68, 71, 74, 77, 80, 83 т.1).

03 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність "СЕФТ ПЛЮС" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №30314, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.87 т.1).

На виконання умов даного договору ТОВ "СЕФТ ПЛЮС" були виписані позивачу видаткові накладні - металопродукцію (а.с.88, 91 т.1) та податкові накладні (а.с.90, 93 т.1).

03 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність "Евентис" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №10314, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.84 т.1).

На виконання умов договору ТОВ "Евентис" були виписані позивачу податкова накладна (а.с.86) та між сторонами було складено акт здачі-прийняття (надання послуг) (а.с.85 т.1).

ТОВ "Евентис" здійснював перевезення товару, придбаного позивачем у ТОВ "СЕФТ ПЛЮС", що стверджується товарно-транспортними накладними (а.с.89, 92 т.1).

Суд встановив, що 03 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність "Жилбудресурс" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №30314, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.95 т.1).

З метою отримання придбаного товару 03 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність "Жилбудресурс" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №10314, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.94 т.1).

На виконання умов даних договорів ТОВ "Жилбудресурс" були виписані позивачу видаткові накладні на товар - деталі (а.с.98, 101) та податкові накладні (а.с.97, 100, 103, 105) та між сторонами були складені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.96, 104).

Перевезення придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Жилбудресурс" позивачем товару стверджується товарно-транспортними накладними (а.с.99, 102 т.1).

Суд встановив, що 05 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність "Діват" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №0505-7, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця вироби з металу та металопрокат, згідно заявок останнього, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.107 т.1).

Також 03 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність "Діват" (Виконавець) укладено договір про надання послуг №0505-8, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.106 т.1).

На виконання умов даних договорів ТОВ "Діват" були виписані позивачу видаткові накладні (а.с.108, 111, 114, 117, 120, 123, 126 т.1 ) та податкові накладні (а.с.110, 113, 116, 119, 122, 125, 128 т.1), а між сторонами були складені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.96, 104 т.1). Перевезення придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Діват" позивачем товару стверджується товарно-транспортними накладними (а.с.109, 112, 115, 118, 121, 124, 127 т.1).

Суд встановив, 02 червня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність "Рекомс" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №0206/1, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця вироби з металу та металопрокат, згідно заявок останнього, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.129 т.1). Також укладено договір про надання послуг №0206/2, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.130).

На виконання умов даних договорів ТОВ "Рекомс" були виписані позивачу видаткові накладні (а.с.135, 138, 141, 144, 147, 150, 153 т.1) та податкові накладні (а.с.132, 134, 137, 140, 143, 146, 149, 152, 155 т.1), а між сторонами були складені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.131, 133 т.1). Перевезення придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекомс" позивачем товару стверджується товарно-транспортними накладними (а.с.136, 139, 142, 145, 148, 151, 154 т.1).

Суд встановив, що 01 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальність "Гетьман" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №0107/8, відповідно до якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця вироби з металу та металопрокат, згідно заявок останнього, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного договору (а.с.157 т.1). Також укладено договір про надання послуг №0107/8, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надати послуги із забезпечення організації перевезень автомобільним транспортом та експедицію вантажів Замовника на території України (а.с.130).

На виконання умов даних договорів ТОВ "Гетьман" були виписані позивачу видаткові накладні (а.с.162, 165, 168, 171, 174, 177, 180, 183, 186, 189, 196, 199, 202, 205, 208, 212, 215, 218, 221, 224, 227 т.1) та податкові накладні (а.с.159, 161, 164, 167, 170, 173, 176, 179, 182, 185, 188, 191, 193, 195, 198, 201, 204, 207, 211, 214, 217, 220, 223, 226, 229 т.1), а між сторонами були складені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.158, 160, 192, 194 т.1). Перевезення придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман" позивачем товару стверджується товарно-транспортними накладними (а.с.163, 166, 169, 172, 175, 178, 181, 184, 187, 190, 197, 200, 230, 206, 209, 213, 216, 219, 222, 225, 228 т.1).

Суд встановив, що в липні та серпні 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" було придбано в Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Севеко" вироби з металу, що стверджується рахунками-фактури (а.с.230, 233 т.1), податковими та видатковими накладними (а.с.230, 232, 233, 235-236 т.1). Перевезення придбаного у Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Севеко" позивачем товару стверджується товарно-транспортними накладними ТОВ "Гетьман" (а.с.231, 234).

Також колегія суддів встановила, що позивачем проведені всі розрахунки за отримані товарно-матеріальні цінності та послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень. (а.с..237-251 т.1).

Стосовно посилання відповідача на те, що поточний рахунок ТОВ "Сефт Плюс" №79 в ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" на момент підписання договору не був підписаний, суд зазначає, що вказаний рахунок зазначений у новій редакції договору, яка була отримана позивачем від останнього після його відкриття в банківській установі, що стверджується листом ТОВ "СЕФТ ПЛЮС" від 27.03.2014 року.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Реальне настання правових наслідків за угодами, підтверджено тим, що за цими угодами контрагенти виконують повністю взяті на себе зобов'язання по продажу та поставці шкур.

Усі господарські операції, у тому числі щодо отримання товару від контрагентів підтверджені первинними документами позивача, у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Отже, наявність підтверджуючих документів та належним чином оформлені податкові накладні та первинні бухгалтерські документи свідчать про правомірність включення сум ПДВ до податкового кредиту. В даному випадку при придбанні товару, кожна оподаткована господарська операція належно оформлена, податкова накладна також оформлена належним чином та відповідає встановленим вимогам.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України").

Тож, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Недекларування податкових зобов'язань контрагентом не є підставою для відмови добросовісному платнику податків в праві на формування валових витрат та податкового кредиту по фінансово-господарських операціях по яких він поніс фактичні витрати, пов'язані із здійсненням господарської діяльності та фактично сплатив податок на додану вартість в складі ціни придбаних ним товарів, робіт, послуг.

Відтак, результати перевірки контрагентів позивача, наявність та/або відсутність контрагентів за зареєстрованим місцезнаходженням не можуть впливати на право позивача щодо формування податкового кредиту, оскільки наявними у справі доказами підтверджуються обставини щодо фактичного виконання спірних господарських операцій.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки, а тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з обмеженою відповідальністю "Продмаркетпром" вул.Білокоровицьке шосе,12-А, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу/відповідачам: Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Коротуна, 3, м.Коростень, Житомирська область,11500

- ,