Справа № 569/1732/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Панас О.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
"04" червня 2015 р. Справа № 569/1732/15-а
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Котік Т.С.
суддів: Жизневської А.В.
Малахової Н.М.,
при секретарі Єрикаловій О.О. ,
за участю представника позивача Тарасюк Р.В.,
представника відповідача Липки Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "24" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради визнання протиправною та скасування рішення комісії ,
В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому в частині, що стосується ОСОБА_1 , оформлене випискою з протоколу № 1229.1 від 14.08.2014 р.
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 24.03.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.
Скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, щодо ОСОБА_1 , оформлене випискою з протоколу № 1229 від 14.08.2014 року.
В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що батько позивачки - ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-яр від 27.04.1961 р., при виконанні службових обов`язків.
21 червня 2005 року ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_1 , яким підтверджено її право на пільги, встановлені законодавством України для сімей померлих ветеранів війни.
Згідно виписки протоколу № 1229.1 від 14.08.2014 року засіданням комісії для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому встановлено не належність ОСОБА_1 до осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Визнано недійсним посвідчення "Члена сім`ї загиблого" ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.06.2005 р. видане управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, з подальшим його вилученням. Припинено з 01.09.2014 ОСОБА_1 надання пільг, передбачених статтею 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу згідно Закону України "Про статус втеранів війни, гарантії їх соціального захисту " від 17.06.2005 № 261 визнано таким, що втратило чинність з 01.09.2014 р. в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Саме вказані обставини стали підставою для звернення до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог, зокрема, позивачці встановлено статус та вона не зобов`язана повторно доводити свою належність до відповідної категорії.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції , з огляду на наступне.
Так, заходи спрямовані на захист ветеранів війни, тобто осіб, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Отже, для одержання пільг та гарантій соціального захисту, передбачених зазначеним Законом, необхідно довести сам статус ветерана війни.
Підтвердженням статусу ветерана війни відповідно до ст. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є посвідчення та нагрудні знаки.
Судом першої інстанції встановлено що померлий старший лейтенант ОСОБА_2 загинув при виконанні службових обов`язків (зіткненні двох танків на тактичних навчаннях), тобто загинув в період проходження військової служби не в зв`язку з захистом Батьківщини, або внаслідок інших бойових дій у складі діючої армії, а в мирний час в державі. Тобто, під час проходження ним служби на нього та на членів його сім"ї розповсюджувалася дія Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
В свою чергу, метою Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є визначення правового статусу саме ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинність цього Закону поширюється на сім`ї, зокрема, військовослужбовців, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Проте, ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що її батько - ОСОБА_2 був визнаний у встановленому законом порядку ветераном війни, належав до учасників бойових дій чи інвалідів війни, передбачених статтями 6 і 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що смерть батька позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому чинність вказаного Закону на ОСОБА_1 не поширюється, отже позивачка не має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому дії управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, які полягали у встановленні не належності ОСОБА_1 до осіб на яких поширюється зазначений Закон є правомірними.
Разом з тим слід зазначити, що застосування вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо членів сім"ї військовослужбовці, які загинули під час виконання військових обов"язків в мирний час, неодноразово було предметом розгляду у Верховному Суді України при перегляді судових рішень з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в подібних правовідносинах.
Зокрема, відповідно до постанови Верховного Суду України від 06.11.2013 року у справі №21-377а13, судом викладено правову позицію згідно якої, віднесення особи до інваліда війни відповідно до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» безпосередньо пов"язано з поняттям «ветеран війни», яке міститься у статті 4 цього Закону. Так, відповідно до статті 4, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "24" березня 2015 р. скасувати та прийняти нову.
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення комісії.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "05" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33000
4 - представник позивача Тарасюк Рената Василівна вул. Молодіжна,43, смт. Квасилів,Рівненський район, Рівненська область - ,