Справа № 3398/10
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2010 р.справа № 2а-1085/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Лукманової О.М. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2009 року якою відмовлено у задоволенні її позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області в обмеженні її права на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та стягнення 4271 грн. 13 коп. з яких 4174 грн. 27 коп. недоплачена допомога за період з 27.12.2008 року по 01.10.2009 року та 97 грн. 03 коп. індексація за порушення строку виплати. Посилається на те, що державна допомога виплачувалась в 2008-2009 роках у розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка просила розглядати справу без її участі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці і соціального захисту населення Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області в звязку з народженням дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується з 25.02.2009 року. Допомога виплачується в розмірах, передбачених Законами України про державний бюджет на відповідний рік (а.с.5).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача по призначенню, нарахуванню та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2008-2009 роках.

Відповідно до Розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», п. 23, у Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»у статті 13 слова «не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування»виключені та частина перша статті 15 викладена в такій редакції:

«Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень»;

Пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» викладений у такій редакції:

«Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Згідно з п.24 Закону № 107 у Законі України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»статті 40-44 виключені.

Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма закону відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», функції по виплаті допомоги до догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету.

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»зі змінами внесеними, постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57.

За Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 «Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік».

Тобто ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»є чинною, але також є чинними вказані норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»суб'єктами загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням є застрахована особа, страхувальник та страховик.

При цьому, страховиком є Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд). За частиною 3 статті 9 вказаного закону Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

Частиною 1 статті 19 Закону № 2240-III передбачено, що основним джерелом формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до Постанови КМУ № 32 від 16 січня 2007 р. у 1 кварталі 2007 р. виплачував спірну допомогу за рахунок субвенцій, що перераховувалися УПСЗН на рахунки Фонду, а починаючи з 2 кварталу 2007 року, не здійснює виплату допомоги. З цього часу страхувальники (суб'єкти господарювання) не мають права здійснювати призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за рахунок коштів Фонду та відображати ці витрати в звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням

З прийняттям змін у законодавстві, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, Фонд з квітня 2007 року вже не виконує функції щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до 3 трьох років застрахованим особам. Спірна допомога виплачується за рахунок держави і саме держава узяла функцію такі виплати здійснювати.

Правові норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»у часі прийняті пізніше за ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», вони повністю узгоджуються з іншими нормативними актами, які визначають порядок сплати допомоги і джерела фінансування цих виплат, а тому аналізуючи викладені обставини, враховуючи що законодавством функція виплати допомоги по догляду за дитиною визначена як державна, судова колегія вважає необхідним в даному випадку застосовувати і щодо застрахованих осіб і щодо незастрахованих осіб положення про розмір спірної допомоги, які визначені лише ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Порушень цієї норми з боку відповідача у 2008-2009 роках судом не встановлено, а тому в частині визнання дій УПСЗН щодо виплати щомісячно допомоги по догляду за дитиною у розмірі меншому за прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років протягом 2008 - 2009 років та стягнення недоотриманих сум, вимоги позивачки є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, компенсація втрати частини доходів може мати місце лише в разі, якщо ці доходи нараховані громадянам. Державну допомогу, яку просить стягнути позивачка не була їй нарахована, у звязку з чим вказана сума не може бути виплачена з урахуванням індексу інфляції.

Наведені позивачкою в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, тому рішення суду першої підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись п. 1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 листопада 2009 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Судді: О.М. Лукманова

ОСОБА_3