Справа № 368/1117/13-а
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2013-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
3 м. м. Кагарлик Кагарлицький район Київська область Україна 9200
Справа № 368/1117/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2013 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в м.Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 09.06.2013. він рухався на своєму автомобілі "Mitsubishi Lancer", державний номер AI 8190 ВС, по вул..Столичне шосе м. Києва де його було зупинено інспектором ДПС 3 взводу 2 батальйону полку ДПС в.м.Києві, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 та складено протокол по ч.1 ст. 122 Кодексу України про АП та виніс постанову з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Дану постанову він вважає незаконною та просить скасувати оскільки вона винесена з порушенням законодавства.

В судове засідання сторони не з»явилися будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Позивач надіслав заяву в якій просить слухати справу у його відсутність, свій позов підтримує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що09.06.2013 року, позивач рухаючись на своєму автомобілі "Mitsubishi Lancer", державний номер AI 8190 ВС, по вул..Столичне шосе м. Києва був зупинений інспектором ДПС 3 взводу 2 батальйону, полку ДПС в м. Києві, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 Причиною зупинки, пояснив відповідач, є те, що нібито позивач порушив п.12.4 ПДР Україи, внаслідок чого передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову. Не погоджуючись зі складеним протоколом та винесеною постановою, позивач заявив клопотання у відповідності до ст.268 КУпАП та вимагав повідомити його про розгляд справи у відповідності до вимог чинного законодавства України. Після чого на своєму авто поїхав далі.

13.06.2013 року засобами поштового зв'язку позивач отримав листа «Пріоритетне» від полку дорожньо-патрульної служби ДАІ ГУ МВС в м.Києві (відмітка поштового зв'язку від 11.06.2013 року). В даному листі знаходилась лише постанова в справі про адміністративне правопорушення. Зі змісту даної постанови встановлено, що позивач нібито отримав дану постанову 19.06.2013 року та зазначив підпис.

А тому, дана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до постанови, позивач 09.06.2013 року близько 18 год.09 хв. по вул.. Столичне шосе, керуючи автомобілем державний номер AI 8190СВ рухався зі швидкістю 84 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год.) порушення було зафіксоване на прилад «Візир» № 0711155.

За пред'явленими даними приладу неможливо було встановити, що керований позивачем транспортний засіб рухався з перевищенням швидкості, оскільки в даний момент рухалося декілька машин. Жодних об'єктивних даних, які б могли підтвердити факт руху саме мого транспорту неможливо.

При складанні протоколу відповідачем було грубо порушено процедуру розгляду

справ про адміністративне правопорушення, зокрема: згідно ст. 268 КУпАП «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; оскаржити постанову по справі » - що було порушено при винесені вказаної постанови, у зв'язку з чим позбавив позивача права користуватися правовою допомогою, розглянути клопотання.

Відповідач виніс постанову по справі ще до того, як оформив протокол, чим вчинив ряд грубих процесуальних порушень.

Таким чином, були порушені вимоги наступних статей КУпАП:

- Ст.245 КУпАП, яка вказує, що з'ясування обставин справи при її розгляді повинно бути всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом:

- Ст. 251 КУпАП вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів по справі, а ст.,279 та 283 КУпАП визначають, що при розгляді справи оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховується особа, яка притягається до відповідальності та бере участь у справі, а вже потім приймається рішення та виноситься постанова по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі ще до того, як був складений протокол та винесені до нього пояснення водія, є грубим порушенням норм КУпАП та свідчить про формальний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи

місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та

у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Крім того, статтею 279 КУпАП передбачено, що справа розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки.

Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженого Наказом МВС від 01.03.2010 № 33 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за № 262/17557, прилад «Візир» віднесений до таких, які працюють виключно в автоматичному режимі, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 14-1 КУпАП, швидкість транспортного засобу має вимірюватись працівниками ДАІ приладом, який обладнано автоматичним режимом фіксації і має функцію фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото - і кінозйомки, відеозапису. Тільки за таких умов отриманні показники набувають доказового значення у справі про адміністративне правопорушення.

Розміри похибок вимірювань відповідач позивачеві не повідомив, що у відповідності до вимог зазначеного закону, перешкоджає використанню результатів вимірювань.

Результат вимірювання знаходиться у межах похибок вимірювань відносно величини, що перевищує дозволену швидкість на 20 км/год, а за таких умов наявність більшого перевищення (що необхідно для наявності складу зазначеного правопорушення) не може визнаватися доведеним.

Відповідач під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується.

Крім того, відповідач всупереч ст. 280 КУПАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також не з'ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та за відсутності ознак і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУПАП, і виніс постанову якою застосував штраф до позивача.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Постанова не містить жодних відомостей про те, що прилад «Візир» №0711155 був укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії до наступної повірки. Клопотання Позивача на пред'явлення вищезазначених документів на прилад «Візир» №0711155 Відповідач проігнорував, що підтверджує їх відсутність на час вимірювання.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, п.3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до п.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно приписів п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача (ч.2 ст.19 КАС України).

Відповідно до ч.3 Постанови від 06.03.2008р. №2 Пленуму Вищого адміністративного суду, "до правових актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду), та рішення державних виконавців чи/або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби під час здійснення ними виконавчого провадження.

А тому, суд вважає, вимоги позивача правомірними, постанову інспектором ДПС 3 взводу 2 батальйону, полку ДПС в м. Києві, молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. штрафу такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 104,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ДПС 3 взводу 2 батальйону, полку ДПС в м. Києві, молодшого сержантом міліції ОСОБА_2, серія АА2 № 070407 від 09.06.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3