Справа № 2а-803/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2015 р. м. Київ К/9991/35472/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, -

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгранд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 по справі № 2а-803/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгранд"

до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва

про визнання протиправними дій щодо призначення та проведення позапланової перевірки та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції з призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства, оформленої актом від 14.10.2011 та визнати незаконним та скасувати наказ від 13.10.2011 №3214.

Судом першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, у позові відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, Товариство подало касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, де посилаючись на порушення судами норм матеріального права та процесуального права, зокрема, ст. 78 та ст. 79 Податкового кодексу України, щодо процедури призначення та проведення документальної позапланової перевірки, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією на підставі пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, у зв'язку з встановленням сумнівності у факті здійснення операцій та формування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за липень 2011 року, на адресу позивача направлено запит від 21.09.2011 року № 19023/10/23-225 про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Вказаний запит Товариству вручено не було у в'язку із відсутністю останнього за місцезнаходженням, про що контролюючим органом було складено акт від 21.09.2011 №478/2320 про відсутність посадових осіб Товариства за юридичною адресою (м.Київ, пр. Перемоги, 136).

Також судами встановлено, що у зв'язку із не наданням позивачем відповіді на вказаний вище письмовий запит, відповідачем на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78, п. 79.1, п. 79.2 п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України прийнято наказ від 13.10.2011 №3214 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з питань дотримання податкового та іншого законодавства.

Вказана перевірка була проведена посадовими особами контролюючого органу у період з 13.10.2011 по 14.10.2010, а результати оформлено актом від 14.10.2011 року №309/23-20/33061196.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з думкою якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Державною податковою інспекцією було призначено та проведено перевірку в межах повноважень та на підставі норм чинного законодавства.

Проте колегія суддів Вищого адміністративного суду з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

А п 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З аналізу вказаних норм вбачається, що проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не виключає необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків надається лише у випадку, коли останньому до початку проведення зазначеної перевірки було надіслано рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи вручено під розписку копію наказу про проведення зазначеної перевірки.

Крім того, хоча п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України і визначено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, що передбачене пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, а відтак з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи наказ про проведення перевірки від 13.10.2011 та повідомлення про початок позапланової невиїзної перевірки направлені позивачу листом з повідомленням про вручення 13.10.2011 (а.с.39), тобто в день початку її проведення, що виключає можливість позивача скористатись своїм правом бути присутнім під час проведення перевірки.

Таким чином, невиконання вимог пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України є підставою для скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та визнання неправомірними дії щодо її проведення.

Вказаний висновок узгоджується також із практикою Верховного Суду України. Так, у справі № 21-425а14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будгарантінвест-55" до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій у своєму рішенні від 27.01.2015. Суд зазначив, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, а невиконання таких вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому вбачаються підстави для їх скасування та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгранд" задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.03.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 по справі № 2а-803/12/2670 скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгранд" задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва від 13.10.2011 № 3214 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Елгранд".

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгранд", результати якої оформлені актом від 14.10.2011 № 309/23-20/33061196 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Елгранд" (код за ) з питань правильності нарахування та повноти сплати податку на додану вартість при взаємовідносинах з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лібеті Стайл" за період лютий, липень 2011 року".

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко