Справа № 296/11780/14-а
Суддя: Бондарчук В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

секретаря Воєвуцької І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення їй пенсії державного службовця в меншому розмірі, ніж визначено законодавством, а саме щодо визначення її у розмірі 80% від заробітної плати замість 86%, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати всього на суму 26 031,23 грн.; визнати протиправними дії відповідача щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства її розміру пенсії як державному службовцю на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобов»язати відповідача привести розмір її пенсії у відповідність до законодавства, чинного на момент призначення пенсії - 13.04.2010р., стягнути з відповідача різницю між перерахованою та фактично виплаченою пенсією за період з 10.07.2012р. та зобов»язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову за безпідставністю.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 10.09.2010 (а.с.40).

На день виходу на пенсію (по інвалідності ІІ групи) загальний стаж роботи ОСОБА_1 становив 37 років 5 місяців 25 днів, з яких стаж державної служби - 16 років, 5 місяців, 9 днів.

Відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993р. №3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції на час звільнення позивача) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне страхування. Крім того, згідно ч. 5 ст. 37 цього Закону за кожен повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1% заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Однак, при призначенні пенсії ОСОБА_1 не було враховано в розмір пенсії суми нарахованої індексації на заробітну плату, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань, також ці суми не було враховано і з часу проведення перерахунку пенсії. Натомість, при здійсненні перерахунку було змінено розмір нарахованої пенсії з 86% до 80% від заробітної плати, а також зменшено нарахування надбавки за вислугу років з 40% до 25%, про що позивач не була своєчасно повідомлена, а дізналася з листа відповідача від 29.10.2014 №587/с-02.

З приводу вказаних порушень ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із заявами про перерахунок пенсії відповідно до законодавства, чинного на момент її звільнення з посади (22.10.2014, 26.11.2014 та 23.12.2014), однак, їй було відмовлено в перерахунку пенсії, що спонукало її звернутися до суду за захистом її порушених прав (а.с. 14-16, 18-19, 22).

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок; доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу", у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 1 Закону України "Про оплату праці" визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає:

- основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, відмова відповідача у врахуванні суми при розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації є протиправною. Отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Також судом встановлено, що позивач при зверненні до УПФУ в м.Житомирі Житомирської області про призначення пенсії та про здійснення перерахунку подавала разом із заявою усі необхідні для призначення пенсії документи, зокрема довідки про складові заробітної плати від 28.08.2012 №24775/с/05 (а.с. 7-9), від 18.11.2014 №39787/с/05 та 39776/с/05 (10-11, 12), тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позову в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця в меншому розмірі, ніж визначено законодавством, а саме щодо визначення її у розмірі 80% від заробітної плати замість 86%, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати всього на суму 26 031,23 грн.; визнання протиправними дії відповідача щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства її розміру пенсії як державному службовцю на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу»; зобов»язання відповідача привести розмір її пенсії у відповідність до законодавства, чинного на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.

Стосовно решти позовних вимог суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки суд не уповноважений здійснювати розрахунок різниці між перерахованою та фактично виплаченою пенсією за період з 10.07.2012р. замість органу, на який такі повноваження покладені законодавством. Крім того, вимога позивача про встановлення строку та зобов»язання подати звіт про виконання судового рішення не підлягає до задоволення, оскільки на момент винесення постанови відсутні підстави для застосування судового контролю в порядку ч.1 ст.267 КАС України.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 158-163, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо призначення ОСОБА_1 10.07.2012 пенсії державного службовця в меншому розмірі, ніж визначено законодавством, а саме щодо визначення її у розмірі 80% від заробітної плати замість 86%, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319, 77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі 3 317,52 грн., а всього 26 031,23 грн.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства розміру пенсії ОСОБА_1 як державному службовцю на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), в розмірі 86 % суми заробітної плати, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319,77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі 3 317,52 грн., а всього 26 031,23 грн.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі привести розмір пенсії ОСОБА_1 (здійснити перерахунок) у відповідність до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в чинній редакції на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.) - у розмірі 86 % суми заробітної плати з урахуванням у її складі винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319,77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі 3 317,52 грн., а всього 26 031, 23 грн.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення цієї постанови.

Суддя В. В. Бондарчук