Справа № 761/7333/15-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/7333/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Фролова І.В.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко Є.О.

Суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - УПФУ в Шевченківському районі) про визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування при обрахунку пенсії державного службовця суми інших виплат згідно довідки про складові заробітної плати, та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії із врахуванням таких показників з 17.12.2014 р. довічно.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року позов задоволено.

На вказану постанову УПФУ в Шевченківському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФУ в Шевченківському районі та з 17.12.2014 р. отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вважаючи, що пенсію обчислено невірно, позивач 27.02.2015 р. звернулася із заявою до УПФУ в Шевченківському районі про перерахунок пенсії, шляхом включення в розрахунок інших доплат, зокрема матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за сумлінну безперервну працю.

Листом УПФУ в Шевченківському районі від 06.03.2015 р. №П-65/09 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії посилаючись на те, що суми таких доплат не входять до складу заробітної плати державного службовця.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в чинній редакції на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входять: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З наведених положень вбачається, що матеріальна допомога, грошова винагорода та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, від 3 червня 2014 року (№№ 21-430а11, 21-97а13, 21-125а13, 21-350а13, 21-134а14).

Зокрема, у постанові від 03 червня 2014 року (справа №21-134а14), Верховний Суд України звернув увагу, що перевага у таких випадках має надаватись не положенням законів України "Про державну службу" та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, для проведення перерахування пенсії позивач до заяви додала встановленого зразка довідку від 15.12.2014 р. №17.1-1473 про складові заробітної плати, у якій вказані розміри виплачених позивачу матеріальної допомоги, грошової винагороди та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, висновок відповідача про те, що вказані виплати не враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії державного службовця, - є помилковим.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання відповідача проводити виплату пенсії довічно, оскільки такий висновок ґрунтується на припущеннях про незмінність регулювання спірних правовідносин в подальшому та незмінність права позивача на отримання такого виду пенсії, що є помилковим.

Також відповідно до положень КАС України необхідною умовою для звернення до суду є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи на час звернення до суду з позовом. Тобто, захисту в судовому порядку підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому, і щодо якого невідомо, буде воно порушено, чи ні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині зобов'язання виплати пенсії довічно, а тому апеляційну скаргу УПФУ в Шевченківському районі необхідно задовольнити частково, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року - змінити: з абзацу 3 резолютивної частини постанови слово "довічно" виключити, оскільки постанова в цій частині ухвалена з порушенням норм матеріального права. В іншій частині постанову необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 201, 205, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року - змінити: з абзацу 3 резолютивної частини постанови слово "довічно" виключити.

В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст постанови складено 04.06.2015 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Межевич М.В.

Горбань Н.І.