Справа № 20849/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2010 р.

справа № 2а-2361/10/0870

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Уханенка С.А. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Укртекстиль»постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 р.

у адміністративній справі 2а-2361/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Укртекстиль»до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі міста Запоріжжя та третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк"- про визнання протиправними дій та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а :

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена позивачем у справі з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, та не врахування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі по суті, у зв’язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити вимоги ВАТ "Укртекстиль" у повному обсязі.

Сторони у справі належним чином повідомлялися про час, день та місце розгляду справи, але в судове засідання не прибули, заяв про відкладення розгляду справи до апеляційної інстанції не надсилали, що відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41 КАСУ надає колегії суддів можливості розглянути справу за відсутності осіб, які приймають участь у справі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, та про залишення постанови суду першої інстанції без змін.

Відмовляючи у задоволені вимог позивача по цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що причини, з яких страховий платіж не був перерахований до УПФУ та наявність в діях товариства вини, значення не мають, оскільки не впливають на обов’язок своєчасного та належного виконання зобов’язань по сплаті страхових внесків. У цьому ж зв’язку суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача вже на існуючі судові рішення Запорізького окружного адміністративного суду, оскільки у справах № 2а-516/10/0870, № 2а- 5574/09/0870 йшла мова про нарахування Пенсійним фондом штрафних санкцій, які можливі лише за наявності у діях позивача вини.

За наведених обставин, та з урахуванням вимог п.1 ст.11, п.1 ст.14, ч.1 ст.15, п.6 ч.2 ст.17, ст.18, п.6 ст.19, п.6 ст.20, ч.9 ст.20 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі –Закон № 1058-ІV), суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність дій відповідача по справі та відсутності підстав для задоволення вимог позивача у цій справі з тих підстав, що ним не було виконано обов’язок страхувальника по сплаті страхових внесків, який можливо вважати виконаним лише з дня списання установою банку суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника, і надходження нарахованих за відповідний базовий звітний період страхових внесків на рахунок пенсійного органу, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Судова колегія погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважае їх обґрунтованими та законними, оскільки відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону України N 1058-IV, на позивача по справі, як страхувальника, покладено обов’язок не тільки нараховувати та обчислювати страхові внески, а і сплачувати їх в установлені строки та в повному обсязі.

При цьому, згідно частини 6 статті 19 цього Закону встановлено, що страхові внески нараховуються на суми, зазначені в частині 1 та 2 цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду (ч.6 ст.20 Закону України №1058). При цьому, у разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплати зазначених сум та сплати страхових внесків здійснюється у пропорційних розмірах.

Відповідно до ч.12 ст.20 зазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, страхові внески сплачуються одночасно із нарахуванням сум заробітної плати у пропорційному розмірі в разі недостатності коштів для повного погашення. Решта несплачених сум страхових внесків має бути перерахована управлінню Пенсійного фонду України не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення звітного періоду.

Відповідно до п.п.5.1.4. п.5.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного Фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1, нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше чим через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Тобто, сплата сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування має здійснюватись в незалежності від того, чи здійснюється фактична виплата заробітної плати, на яку такі страхові внески нараховуються, працівникам.

Згідно із частиною 2 статті 106 Закону N 1058-IV суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною 3 статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій.

З наведеного вбачається, що на позивача, як на страхувальника, покладено обов’язок по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України незалежно від фактичної виплати заробітної плати, на суму якої страхові внески нараховано, при цьому Закон України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування"встановлює обов’язок з погашення зазначених сум страхових внесків незалежно від фінансового стану платника.

Крім того, відповідно до вимог Закону України N 1058-IV та Інструкції про порядок нарахування і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, страхові внески сплачуються платниками незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми якої вони нараховуються. Закон України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування"не встановлює жодних пільг по сплаті страхових внесків, фінансовий стан платника не впливає на зазначені зобов’язання та не є підставою для звільнення від погашення сум відповідної заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, оскільки суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухвалені рішення, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Укртекстиль»–залишити без задоволення

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2010 р. –залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: М.А. Руденко