Справа № 816/1103/15-а
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1103/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рогози Х.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гаспаряна С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2015 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.04.2012 № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що висновки акту перевірки, на підставі якого були прийняті оскаржувані рішення, є хибними та надуманими, а сама перевірка була проведена з порушенням норм діючого податкового законодавства України, та грубим порушенням прав платника податків. Стверджував, що під час проведення перевірки інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб Миргородської ОДПІ, який проводив перевірку, не було взято до уваги результати перевірки з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" за період з 01.06.2010 по 28.02.2011, яка була проведена з 14.11.2011 по 18.11.2011. За результатами вказаної перевірки винесено податкові повідомлення-рішення № та №, які були скасовані постановою Полтавського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивачка в судове засідання яке відбулось 26 травня 2015 року не з'явилася надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що СГД-ФО ОСОБА_1 в результаті завищення валових доходів на суму 18 715,80 грн., завищення валових витрат на суму 113 266,65 грн. занизила чисту суму оподаткованого доходу по податку на доходи фізичних осіб за 2011 рік на 94 550,85 грн. Стверджував, що позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат витрати по придбанню ТМЦ у ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" на суму 14 600,00 грн. в зв'язку з висновком акту перевірки ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" від 08.08.2011 №1037/23-6/37100500, яким встановлено відсутність у ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів у підприємств - постачальників та по операціях з продажу цих товарів підприємствам - покупцям за період з 01.06.2010 по 28.02.2011.

Вказував на неправомірність віднесення позивачем до складу валових витрат декларацій про доходи за 2011 рік витрат, які не пов'язані з отриманням доходом в 2011 році в сумі 15000,00 грн. по підприємству ТОВ "ЕК Верес" та неправомірне віднесення до складу валових витрат, витрат по придбанню ТМЦ від ТОВ "Атланта-Буд" в червні 2011 року на суму 56 666,65 грн. відповідно до видаткової накладної № 30/06 від 30.06.2011 без документального підтвердження оплати вказаного товару.

Крім того, в ході проведення перевірки було встановлено, що в 2011 році СГД-ФО ОСОБА_1 в результаті заниження податкового зобов'язання на суму 833,33 грн., завищення податкового кредиту на суму 12206,66 грн. занизила податок на додану вартість за 2011 рік на суму 13 022,00 грн. Стверджував, що позивачем неправомірно віднесено до реєстру отриманих та виданих накладних та включено до складу податкового кредиту декларації по податку на додану вартість за червень 2011 року податкову накладну виписану ТОВ "Атланта-БУД" за № 10 від 30.06.2011 на суму 68 001,48 грн. (в тому числі ПДВ - 11 333,58 грн.).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

З 05.03.2012 по 27.03.2012 (термін проведення перевірки продовжено на п'ять днів на підставі наказу Миргородської ОДПІ від 20.03.2012 №45) відповідачем проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання вимог податкового та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 31.12.2011.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складений акт № 125/17-209/НОМЕР_5/18 від 30.03.2012/ а.с. 45- 56/, в якому зокрема відображено порушення позивачем п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України в результаті чого занижено чистий доход за 2011 рік на загальну суму - 94550,85 грн. та донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011 рік - 14 183,00 грн. та пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1 "а", 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 13 022,00 грн.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки Миргородською ОДПІ 13.04.2012 сформовано податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів " в розмірі 13 867,50 грн. (в т.ч. основний платіж - 13022,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 845,50 грн.) /а.с. 57/;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, " в розмірі 21492,50 грн. (в т.ч. основний платіж - 14 183,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 7 309,50 грн.) /а.с. 58/.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями Миргородської ОДПІ, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що донарахування спірного грошового зобов'язання зі сплати податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та ПДВ контролюючим органом здійснено з огляду на наступні доводи.

Миргородською ОДПІ в ході проведення документальної планової виїзної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 встановлено, що неправомірне віднесення до складу валових витрат придбання ТМЦ у ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" на суму - 41 600,00 грн. у зв'язку з встановленням актом перевірки ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" від 08.08.2011 № 1037/23-6/37100500 відсутності об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів у підприємств - постачальників та по операціях з продажу цих товарів підприємствам - покупцям за період з 01.06.2010 по 28.02.2011. Крім того, позивачем неправомірно віднесено до складу валових витрат декларацій про доходи за 2011 рік витрат, які не пов'язані з отриманим доходом в 2011 році в сумі 15000,00 грн. та неправомірно віднесено до складу валових витрат, витрат по придбанню товарно-матеріальних цінностей у ТОВ "Атланта-БУД" в червні 2011 року на суму - 56 666,65 грн. відповідно до видаткової накладної № 30/06 від 30.06.2011 без документального підтвердження оплати даного товару. Перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи з даними про суми оподаткованого доходу, визначеними в ході перевірки, встановлено заниження оподаткованого доходу за перевіряємий період на суму 94 550,85 грн.

В результаті завищення валових доходів в декларації про доходи за 2011 рік на суму 18 715,80 грн. завищення валових витрат в деклараціях про доходи за 2011 рік на суму 113 266,65 грн. перевіркою встановлено заниження оподаткованого доходу декларацій про доходи за 2011 рік в сумі 94 550,85 грн. у зв'язку з чим донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2011 рік в сумі 14 182,63 грн.

Перевіркою також встановлено, що СГД-ФО ОСОБА_1 невірно занесла до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2011 року податкову накладну видану КГРЕ ДПГ "Укргеофізика" за № 103 від 02.11.2011 на загальну суму 10 120,00 грн. в тому числі ПДВ - 1686,67 грн., яка оплачена підприємством на розрахунковий рахунок. Сума арифметичної помилки в податковому зобов'язання склала - 833,33 грн. Також, СГД-ФО ОСОБА_1 повторно віднесено до реєстру отриманих та виданих накладних та включено до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість за листопад 2011 року податкові накладні виписані ТОВ "Гранд-текстиль" № 287 від 28.11.2011 та ТОВ "АСГ" Ністром Україна" № 35 від 25.10.2011 у зв'язку з чим завищено податковий кредит на суму 12 206,66 грн.

Окрім того, перевіркою встановлено неправомірне віднесення до реєстру отриманих та виданих податкових накладних та включення до складу податкового кредиту декларації по податку на додану вартість за червень 2011 року податкової накладної виданої ТОВ "Атланта-БУД" за № 10 від 30.06.2011 на суму 68001,48 грн. (в тому числі ПДВ - 11333,58 грн.) у зв'язку з ненаданням на перевірку підтверджуючих документів, які б свідчили про транспортування, отримання ТМЦ та здійснення оплати.

Оцінюючи наведені доводи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо формування платником податків податкового кредиту з 01 січня 2011 року врегульовано статтею 198 Податкового кодексу України. А порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності врегульовано статтею 177 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Крім того, за змістом абзацу "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною /пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України/.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів.

В судовому засіданні яке відбулось 14.05.2015 судом у позивача було витребувано документи необхідні для повного всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Позивач своїм листом від 25.05.2015 відмовився надавати витребуванні судом документи та повідомив, що вказані документ залучені ним до справи № 2а-1670/2087/12 за позовом ОСОБА_1 до Миргородської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 по справі № 2а-1670/2087/12 /а.с. 30-32/ було надано оцінку взаємовідносинам, що склалися між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Імекс Груп Менеджмент" за період з 01.06.2010 по 28.02.2011, у той час як підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 13.04.2012 № та № були взаємовідносини, що склалися між позивачем та ТОВ "Атланта-БУД", ТОВ "Імекс Груп Менеджмент", ТОВ "Гранд-текстиль", ТОВ "АСГ" Ністром України" в період з 01.01.2011 по 31.12.2011. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про безпідставність тверджень позивача стосовно наявності в матеріалах справи № 2а-1670/2087/12 документів необхідних для повного всебічного та об'єктивно розгляду даної справ та надання судом оцінки спірним правовідносинам під час розгляду справи № 2а-1670/2087/12 за позовом ОСОБА_1 до Миргородської ОДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Отже, постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 21.06.2012 по справі № 2а-1670/2087/12 не є належним доказом в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд акцентує увагу на положеннях частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

А відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частинами третьою та шостою статті 71 вказаного Кодексу якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Враховуючи не надання позивачем на пропозицію суду доказів в обґрунтування позовних вимог та не повідомлення причин неможливості надання таких доказів, суд приходить до висновку про невиконання позивачем покладеного на нього обов'язку по доведенню обставин на яких ґрунтуються його позовні вимоги та вирішення справи на основі наявних в ній доказів.

Оскільки позивачем не було надано до суду доказів на спростування тверджень відповідача про допущення ним порушень вимог чинного податкового законодавства, а саме: п. 177.2 ст. 177 та пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1 "а", 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, а відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено факт порушення ФОП ОСОБА_1 зазначених вище вимог Податкового кодексу України, наслідком чого визначено заниження позивачем чистого доходу за 2011 рік в розмірі 94 550,85 грн. та донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 14 183,00 грн. та заниження ПДВ в розмірі 13 022,00 грн.

Разом з цим, позивач, стверджуючи про правомірність формування чистого доходу та податкового кредиту, не надав суду належних доказів на підтвердження своїх вимог та як наслідок, не довів правомірність формування чистого доходу та податкового кредит у 2011 році.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржені податкові повідомлення-рішення Миргородська ОДПІ діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 повністю.

Зважаючи на приписи статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно залишити в Державному бюджеті України.

Водночас, виходячи з приписів частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору, а решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги, зважаючи на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову, з позивача до Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1644,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5) судовий збір в розмірі 1644 (одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 30 (тридцять) копійок на розрахунковий рахунок №4002, код класифікації доходів бюджету 22030001, одержувач коштів: УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області 22030001, код за , банк отримувача - ГУДКСУ у Полтавської області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 02 червня 2015 року.

Суддя С.С. Бойко