Справа № 7336/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. справа № 2а-9486/08/0470

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-9486/08 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, -

в с т а н о в и л а:

25 вересня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом з позовом до управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі, вимоги якого уточнивши під час судового розгляду справи, остаточно просив: визнання неправомірними дії відповідача та зобов'язати його провести йому перерахунок пенсії, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС згідно діючому законодавству, а саме ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням при перерахунку пенсії згідно ст. 19 ч. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що розмір мінімальної пенсії за віком не може бути нижчим за розмір мінімального споживчого бюджету (прожиткового мінімуму). Твкож позивач просив повернути йому недоотримані кошти з моменту оформлення пенсії, як інваліду ЧАЕС згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме з жовтня 2003 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності задоволені частково, визнано дії управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області неправомірними, поновлено позивачу термін звернення до суду та зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області провести поивачу перерахунок пенсії по інвалідності у відповідності з вимогами, встановленими ст. ст. 49, 50, п. 3 ч. 3 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з виплатою недоотриманих коштів виходячи із розрахунку: п'яти мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 50 процентів мінімальної пенсії за віком - з 10 листопада 2003 року по 01.01.2006 року; з розрахунку восьми мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 75 процентів мінімальної пенсії за віком - з 01.01.2006 по 31.12.2007 року; з розрахунку пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не нижче 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та щомісячної додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю з розрахунку 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - з 01.01.2008, виходячи із застосування розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 судом відмовлено..

З зазначеною постановою суду першої інстанції не погодилися як позивач так і відповідач та оскаржили вказане судове рішення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що постанова суду першої інстанції не відповідає положенням Конституції України та принципу верховенства права і законності, а внесені з 01.01.2008 року до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зміни є неконституційними . Вказує на те, що за статтею 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»виплата пенсій за минулий час, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються без обмеження будь-яким строком. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

При перегляді справи в апеляційному порядку за апеляційними скаргами позивача та відповідача, колегією суддів встановлено, що предметом спору у цій справі є дії територіального органу ПФУ щодо призначення та виплати позивачу державної і додаткової пенсій у визначених відповідачем розмірах менших ніж це встановлено стаття 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача, яким всупереч положень ст..50, ст..54, ст..67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державна та додаткова пенсії у період з 10.11.2003 року по 01.01.2008 року нараховувалися та виплачувалися в розмірах менших ніж було визначено наведеними нормами Закону.

При цьому, суд першої інстанції визнав за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду за захистом своїх прав з увагою на заяву позивача в судовому засіданні про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважною, яка була підтверджена ним медичною документацією, а також з огляду на те, що відповідач не наполягав на застосуванні строку позовної давності.

Щодо вимог позивача про захист його прав на отримання у період з 01.01.2008 року державної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, суд не знайшов підстав для задоволення цих вимог з огляду на положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким було внесено зміни до статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З вищенаведеними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується лише частково. А саме, в частині відсутності підстав для визнання протиправними дій відповідача та зобовязання його до вчинення певних дій по перерахунку та виплаті позивачу сум заборгованості по державній і додатковій пенсії за період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 р., оскільки у цей період положення статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»діяли в редакції зі змінами внесеними Законом України N 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують наведених висновків суду, оскільки є лише помилковим розумінням норм матеріального права.

Погоджується колегія суддів з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області, які полягають у відмові за поданою позивачем заявою від 26.08.2008 року перерахунку його пенсії з урахуванням вимог статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також в частині зобовязання відповідача до вчинення певних дій щодо перерахунку та виплати позивачу державної і додаткової пенсій, розрахованих відповідно до вимог статті 50 та частини 4 статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну.

Стаття 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що особам, віднесеним до категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 3 групи 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, а інвалідам 2 групи - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до статті 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 3 групі інвалідності не менше 6 мінімальних пенсій за віком, а по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області з 15.01.1992 року та одержував з цього часу пенсію за віком. З 10 листопада 2003 року по 01.01.2004 року ОСОБА_1М, одержував пенсію по інвалідності 3-ї групи, а з 01.01.2006 року по теперішній час ОСОБА_1 отримує пенсію як особа зі статусом особи по інвалідності 2-ї групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році. Наведені обставини свідчать про те, що позивач

Таким чином, позивач маючи статус особи, яка постраждала наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с.4) та будучи інвалідом, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році має право на пільги та компенсації, що визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а пенсія йому повинна нараховуватися відповідно до положень статті 50 та частини 4 статті 54 цього Закону.

Проте, як встановлено судом та не заперечується відповідачем у справі, пенсія позивача була розрахована останнім та виплачувалася згідно до положень постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету». Перераховувалася пенсія позивача в подальшому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.07.2004 р. № 894 у звязку зі зміною розміру для обчислення мінімальних розмірів пенсій зазначеній категорії осіб, а також відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 р № 1293.

26.08.2008 року позивач звернувся до УПФ України в Нікопольському районі з заявою про перерахунок його пенсії як інваліду другої групи відповідно до чинного законодавства України, виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком по державній пенсій, та 75 % мінімальної пенсії за віком для додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю (а.с.4).

Зазначена заява позивача була розглянута на засіданні комісії з питань призначення та перерахунку пенсій від 28.08.2008 року (а.с.12-13), з направленням в адресу позивача письмової відповіді (а.с.11) та витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення та перерахунку пенсій від 28.08.2008 року, за змістом якого відповідач встановивши за матеріалами пенсійної справи факт отримання ОСОБА_1 пенсії згідно заяви в твердому розмірі, та додаткової пенсії за шкоду, а також проаналізувавши підстави для визначення розміру пенсії позивача з 01.08.2008 р в загальній сумі 1234,60 грн., не знайшов підстав для перерахунку державної та додаткової пенсій, і фактично відмовив у задоволені вимог ОСОБА_1

Однак, відповідач розглядаючи заяву ОСОБА_1 від 26.08.2008 р. не узяв до уваги, що рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. були визнані неконституційними положення Закону N 107-VI від 28.12.2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», і відповідно з 22.05.2008 р. були відновленні положення статті 50 та частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за якими розмір державної пенсії інвалідам 2-ї групи повинен розраховуватися виходячи із 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії повинен розраховуватися виходячи із 75 % мінімальної пенсії за віком. Ці положення Закону чинними на час звернення позивача з заявою до УПФ (26.08.2008 р.) та діють до наступного часу.

Тобто, відповідач зобовязаний був починаючи з дня звернення позивача з заявою 26.08.2008 року, перерахувати його державну та додаткову пенсію, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та виплачувати позивачу в такому розмірі до часу внесення законодавцем змін в наведені норми Закону.

За вищенаведених обставин, колегія суддів визнає неправомірною відмову Управління ПФУ в Нікопольському районі в перерахунку і виплаті позивачу за його заявою від 26.08.2008 р. державної та додаткової пенсії, розрахованих починаючи з 26.08.2008 р. виходячи: із розміру восьми мінімальних пенсій за віком (державної пенсії) та 75% мінімальної пенсії за віком (додаткової пенсії) ,

Задля відновлення прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне зобовязати УПФ України в Нікопольському районі здійснити починаючи з 26 серпня 2008 року перерахунок пенсії позивача по інвалідності та додаткової щомісячної пенсії за заподіяну здоров'ю шкоду , розрахованих відповідно до положень статті 50 та частини 4 статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з проведенням виплат ОСОБА_1 державної і додаткової пенсії у такому розмірі до внесення змін в редакцію статті 50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або до зміни обставин, на підставі яких прийнято рішення у цій справі.

З огляду на правову позицію відповідача стосовно розміру державної та додаткової пенсії інвалідам, захворювання яких повязано з наслідками аварії на ЧАЕС, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що зазначені види пенсії інвалідів повинні бути розраховані відповідачем з урахуванням положень ч.1 ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач перерахувавши позивачу з 26.08.2008 р. державну пенсію виходячи із розміру 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю виходячи із розміру 75 процентів мінімальної пенсії за віком має право припинити виплату позивачу пенсії у наведеному розмірі лише в разі викладення законодавцем вказаних норм Закону в іншій редакції.

За наведених обставин, а також з урахуванням заявлених позивачем вимог, колегії суддів вважає неприпустимим визначати дату, до якої відповідач повинен нараховувати і виплачувати позивачу державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Тобто у розмірі, визначеному ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-XII

Оскільки, суд першої інстанції вирішуючи вимоги позивача помилково застосував норму матеріального права стосовно визначення періоду захисту прав позивача, постанова суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення вимог позивача.

Посилання відповідача на частину 5 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою визначено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, внаслідок чого відповідач керувався розміром, що визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету»від 3 січня 2002 року № 1 (зі змінами внесеними постановою № 895 від 13 липня 2004 року), та постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 - колегія судів не приймає, оскільки ототожнювати порядок і розмір в силу різного правового навантаження цих значень неможливо.

Не може бути залишена в силі також постанова суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу суми недоотриманої ним у період 10.11.2003 року по 01.01.2006 року державної пенсії у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та додаткової пенсії у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком; та у період з 01.01.2006 по 31.12.2007 року держаної пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. До таких висновків колегія суддів дійшла виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст. 104 Кас України до суду має право звернутися особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси в сфері публічно-правових відносин.

Як випливає з матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з вимогою про перерахунок державної пенсії у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та додаткової пенсії у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком за період 10.11.2003 року по 01.01.2006 року. (а.с.9-10)

Звертаючись до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 при його обґрунтуванні та в прохальній частині позову, не оскаржував рішення (розпорядження) про призначення йому пенсії по інвалідності 3 групи з 10.11.2003 року, та рішення (розпорядження) УПФУ про призначення пенсії по інвалідності 2-ї групи з 01.01.2006 року. Заявляючи вимоги про неправомірність відмови відповідача про перерахунок його пенсії за поданою ним заявою від 26.08.2008 р., ОСОБА_1 при цьому в позові також не визначав бажаний період перерахунку його пенсії.

Таким чином, у цій справі має місце спір лише з приводу відмови відповідача здійснити перерахунок та сплату пенсії особі, яка є інвалідом внаслідок ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто позивача, за його заявою від 26.08.2008 року

З вищевикладених обставин, постанова суду першої інстанції в частині задоволення вимог позивача за період з 10.11.2003 року по 01.01.2006 року та з 01.01.2006 по 31.12.2007 року підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нової постанови про відмову у задоволені позову ОСОБА_1

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області задовольнити частково, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2009 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 26.08.2008 року з урахуванням вимог статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської області починаючи з 26 серпня 2008 року перерахувати пенсію по інвалідності та додаткову щомісячну пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до положень статті 50 та частини 4 статті 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням положень ч.1 ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та виплатити починаючи з 26 серпня 2008 року ОСОБА_1 різницю суми пенсій від раніше виплачених

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного суду України на протязі двох місяців починаючи з наступного дня після виготовлення повного тексту постанови

Повний текст постанови виготовлений 15 липня 2010 року

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3