Справа № 16577/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. справа № 2а-500/2009 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради та ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-500/09 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої суми грошової допомоги, яка виплачується при догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради по виплаті з 09.07.2007 р. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі меншому ніж передбачено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та зобовязано відповідача здійснити перерахунок і виплатити позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції з 28.12.2007 року) за період з 11.2007 року по 31.12.2007 року, стягнуто судовий збір з управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 3,40 грн.

З вказаною постановою суду першої інстанції не погодилася як позивачка так і відповідач з підстав порушення норм матеріально та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради вказує на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується позивачці у розмірі, що визначений Законом, а тому посадові особи відповідача діяли у відповідності до вимог чинного законодавства та не порушували прав позивачки. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції прийняту на користь позивачки та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. У доповненні до апеляційної скарги відповідач просить відкрити виконавче провадження, застосувати ст..100 КАС України та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивачка на обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення відповідачем норм діючого законодавства, а саме: Конституції України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням»та інші, на не застосування Європейської практики. Вказує, що бездіяльністю відповідача порушені її права та права дитини, тому просить змінити рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони по справі належним чином повідомлялися про час, день та місце розгляду справи, їх участь у справі не визнавалася судом обовязковою, а тому відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є протиправність дій відповідача субєкта владних повноважень щодо призначення, нарахування та виплати позивачці у період 2007-2008 р.р. державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах менших ніж це визначено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

З матеріалів справи вбачається, що позивачка у звязку з народженням 03.10.2007 року дитини, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради та з листопада 2007 р. отримувала щомісячну соціальну допомогу у розмірах, нарахованих відповідачем відповідно до п.14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», а у період 2008 року позивачці нараховувалася та виплачувалася допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік». А саме, відповідачем було виплачено позивачці допомогу у період 2007 року: у листопаді 23,34 грн., у грудні 144,09 грн.; а у період січня - жовтень 2008 року по 144,10 грн. щомісячно.

Законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в частині підтвердження права позивачки на отримання щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років починаючи з дня її звернення до УПСЗН у листопаді 2007 року та до кінця бюджетного 2007 року, тобто до 31.12.2007 року є беззаперечним, оскільки це право підтверджено Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р., яким визнані неконституційним положення п.14 ст.71 та ч.2 ст.56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», що встановлювали інший розмір виплати.

Враховуючи, що вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статі зазначеного закону, що визнані неконституційними, суд першої інстанції правильно встановив, що при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачу слід було керуватися ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»в редакції діючій до набрання законної сили Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», згідно якої: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000 р. положення наведеної норм Конституції України щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положеннями ч.2 ст.70 Закону України «Про Конституційний Суд України»щодо порядку виконання рішень, висновків Конституційного Суду України треба розуміти як право Конституційного Суду України у разі необхідності визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки його виконання та покласти обов'язок на відповідні державні органи забезпечити це виконання. При цьому незалежно від того, чи визначено в рішенні, висновку Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Таким чином, наведені норми свідчать про безпідставність доводів апеляційної скарги відповідача щодо відсутності у відповідача обовязку нараховувати та виплачувати позивачці у період з 01.10.2007 р. по 31.12.2007 р. у розмірі 470 грн. державну допомогу по догляду за дитиною у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років.

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачці у період з 11.2007 р. по 31.12.2007 р. щомісячної державної допомоги у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, колегія суддів вважає правильними висновки суду щодо обовязку відповідача донарахувати та виплатити позивачці суму недоотриманої нею допомоги за вказаний період часу виходячи із прожиткового мінімуму встановленого для дітей віком до 6 років з жовтня 2007 року у розмірі 470 грн., за відрахуванням отриманих позивачкою сум допомоги у період листопада-грудня 2007 р., що склала загальну суму у розмірі 167,43 грн.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи управління праці та соціального захисту населення, які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій, у тому числі: державної допомоги сім'ям з дітьми - є органами виконавчої влади і, відповідно, їх діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції та вимогам Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», яким встановлено гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ст.1 цього Закону громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. А відповідно до ст.5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»встановлено, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, призначаються і виплачуються органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків дитини.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції у вищенаведеній частині щодо визнання права за позивачкою на отримання допомоги по догляду за дитиною до догляду за дитиною до трьох років у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років у період з 11.2007 року по 31.12.2007 року - належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального закону, а тому апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Належним чином мотивованою та такою, що за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального закону, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції в частині відмови позивачці у задоволені її вимог про захист прав та їх відновлення за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року.

Що стосується рішення суду щодо неправомірності дій відповідача, зобовязання його вчинити певні дії та стягнення допомоги по догляду за дитиною за 2008 рік, то в цій частині вимоги позивачки необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»№ 107 - частина перша статті 15 викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень»; пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення»викладений у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців».

Таким чином з 01.01.2008 р. існує норма закону, відповідно до якої спірні правовідносини регулюються тільки Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», функції по виплаті допомоги до догляду за дитиною покладені на УПСЗН і допомога виплачується саме за рахунок державного бюджету.

Питання щодо порядку призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми»зі змінами внесеними, постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 57.

За Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам. Перерахування коштів допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку безпосередньо на рахунки населення здійснюють територіальні управління праці та соціального захисту населення з реєстраційних рахунків за кодом тимчасової функціональної класифікації видатків 090303 «Допомога на догляд за дитиною віком до 3 років».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення, зокрема пунктів 24-34 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік». При цьому пункт 23 неконституційним визнаний не був.

Отже, колегія суддів не вбачає порушень з боку відповідача у 2008 р. вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям».

Разом з тим, задля зрозумілості судового рішення та усунення невизначеності у взаємовідносинах між сторонами спору колегія суддів вважає за необхідне змінити доповнивши резолютивну частину постанови датою початку перерахунку позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг та для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволені позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2009 року змінити, доповнивши постанову датою початку перерахунку позивачці допомоги, виклавши абзац третій постанови у наступній редакції.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної адміністрації Запорізької міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»за період з 26.11.2007 року по 31.12.2007 року.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 25 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21 липня 2010 року.

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3