Справа № 9318/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" січня 2010 р. справа № 2а-133/09
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.
суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.
при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги
ОСОБА_1 та управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення допомоги на оздоровлення, -
В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті сум одноразової щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2007-2008 роки, стягнення з відповідача недоплаченої суми допомоги на оздоровлення за 2007-2008 роки у сумі 4525 грн., зобовязання відповідача в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення позивача керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2009 року позов задоволено частково: визнана неправомірною відмова відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2008 рік, зобовязано відповідача виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2008 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат на вказаний період, зобовязано відповідача в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення позивача керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з постановою суду, сторони подали апеляційні скарги в яких посилались на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального права.
Позивач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати постанову суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги.
Відповідач просив апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга позивача залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії і на підставі статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на щорічну допомогу на оздоровлення.
При виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідач керувався постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно довідки відповідача (а.с.3) щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу в наступних розмірах:
за 2007р. 100 грн., виплачена 30.01.2007р.;
за 2008р. 100 грн., виплачена 15.10.2008р.;
Відповідно до п. 30 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинена на 2007 рік. Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. N 6-рп/2007 зупинення дії ст.48 Закону України № 796-ХП, передбачене п.30 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнане таким, що не відповідає Конституції України, тобто є неконституційним.
Згідно обставин справи на час виплати допомоги позивачу (січень 2007 р.) за 2007 р. дія ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2007 р." була зупинена.
Отже, на час виплати спірної суми за 2007 р. діяли два рівнозначні Закони, а саме: Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Виходячи з пріоритетності дії Закону того, який прийнятий пізніше та що суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі і в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та іншими Законами України, відповідач при нарахуванні позивачу допомоги на оздоровлення повинен був застосовувати положення діючого на той період Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 р.", оскільки зупинення дії ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Закону України №498-V визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р.
Враховуючи вищенаведене дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмірах, встановлених Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", не можна визнати неправомірними, оскільки норми вказаних законів мають пріоритет над нормами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на час виплати вказаної допомоги, тому підстав для задоволення позовних вимог за 2007 рік немає.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем було пропущено річний строк звернення в суд з позовом, встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та не доведено поважності причин пропуску, що відповідно до вимог статті 100 вказаного Кодексу є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову в частині позовних вимог за 2007 рік за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.
Пунктом 28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007, № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", частину 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було викладено в такій редакції: "одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".
Проте, на час виплати допомоги (жовтень 2008 р.) за 2008 рік зупинення дії ст.48 Закону № 796-ХІІ відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було визнано неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008, тому при виплаті спірних сум відповідач повинен був застосувати ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з виплатою допомоги на оздоровлення у кратному розмірі відповідно до мінімального розміру заробітної плати на час проведення виплати.
Розмір мінімальної заробітної плати на час виплати допомоги на оздоровлення в 2008 році, а саме станом на 15.10.2008р., у відповідності до ст. 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" складав 545 грн.
Таким чином, сума недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, з урахуванням проведених виплат, становить: 545 грн. х 5 100 грн. = 2625 грн.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо невиплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача зазначену допомогу.
Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.
Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (п. 4 Порядку). Таким чином, доводи апелянта щодо неналежного відповідача є безпідставними
Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань.
Судова колегія зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.
За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно зобовязав відповідача в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення на користь позивача керуватися Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому в цій частині постанова суду підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобовязання відповідача в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення на користь позивача керуватися Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та в задоволенні позовних вимог за цей період слід відмовити.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради - задовольнити частково.
Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2009 року скасувати в частині «зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення на користь ОСОБА_1 керуватися Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Викласти абзац третій постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2009 року в наступній редакції: «Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2008 рік у розмірі 2625 (дві тисячі шістсот двадцять пять) грн.».
В задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Першотравенської міської ради в подальшому при нарахуванні суми щорічної допомоги на оздоровлення керуватися Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відмовити.
В іншій частині постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2009 року залишити без змін.
Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня проголошення.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_2