Справа № 11752/09
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2010-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2010 р. справа № 2а-33-2009

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Мірошниченка М.В. Юхименка О.В.

при секретарі судового засідання: Буланої Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради

на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська

від 19.02.2009 року у справі № 2а-33-2009

за позовом

ОСОБА_1
до

проУправління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради

стягнення заборгованості з виплати державної допомоги по догляду за дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради (далі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням уточнень, просила

визнати неправомірним рішення відповідача № 34 від 03.12.2008р. про відмову перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму на дітей до 6 років відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007р. № 6рп/2007, з 07 вересня 2007р. по 31 грудня 2007р..

Постановою Красногвардійского районного суду від 19.02.2009 року у справі № 2а-33-2009 (суддя Самсонова В.В.) позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним рішення відповідача про відмову в перерахунку та виплаті позивачу соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму на дітей до 6 років відповідно до рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007р. № 6рп/2007 з 01.11.2007р. по 31.12.2007р... Зобовязано відповідача донарахувати та стягнути з відповідача на користь позивача 596 грн. 41 коп.. недоплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.11.2007р. по 31.12.2007р..

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду від 19.02.2009р..

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку поясненням відповідача, що покриття витрат на виплату державної допомоги сімям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, у звязку з чим, виходячи з положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідач не має права брати бюджетні зобовязання, які не передбачені бюджетними асигнуваннями і не затверджені кошторисом. Визнання Конституційним Судом України неконституційним визначення розміру допомоги Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»не може бути підставою для визнання дій відповідача неправомірними та стягнення допомоги.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому порядку. Від сторін у справі на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Неявка сторін (їх представників) у судове засідання за викладених обставин не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивачем постанова суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржена. Судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Відповідачем не визнано право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, встановлених ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»протягом 2007р..

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 07.09.2007 року позивачем народжено дитину, про що свідчить надана копія свідоцтва про народження дитини та відповідна відмітка в паспорті громадянки України, тобто позивач має дитину віком до трьох років, з якою разом проживає. Позивач перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради і отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»на 2007 рік дію статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»було зупинено.

Також на 2007 рік зупинено дію ч. 1 ст. 15 та п. 3 розділу VІІІ «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»(п.14 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»).

Абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»встановлено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007р. положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.п.7, 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги п.2 Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2000 від 14.12.2000р., в якому міститься розяснення, що закони та інші правові акти або їх окремі положення, визнані рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, керуючись ч.3 ст.150 Конституції України, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що в період з 01.11.2007р. по 31.12.2007р. при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст.15 «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку нараховується та виплачується у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, який складав: з 01.10.07р. по 31.12.07р. - 470 грн. (ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»).

Враховуючи встановлений судом першої інстанції факт нарахування та виплати позивачу щомісячної державної допомоги на дитину у розмірі нижчому, ніж це визначено законом, є правильним висновок суду першої інстанції щодо обовязку відповідача здійснити донарахування на користь позивача недоплаченої суми грошової допомоги з 01.11.2007р. по 31.12.2007р..

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність коштів на виплату передбаченої ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»допомоги.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом. Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу державної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та поклала виконання цього обов'язку на органи праці та соціального захисту, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи повно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення, застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, і ухвалено законне рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того, виходячи з тексту постанови вбачається, що судом першої інстанції вирішено всі позовні вимоги. Той факт, що в резолютивній частині не зазначено про відмову в решті позовних вимог, не позбавляє суд можливості прийняти додаткове рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 168 КАС України.

Колегія суддів, вважає можливим залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійского районного суду від 19.02.2009 року у справі № 2а-33-2009 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту отримання.

У повному обсязі ухвалу виготовлено 28.05.2010р..

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Судді: М.В. Мірошниченко

ОСОБА_2