Справа № 756/14850/14-а
Суддя: Великохацька В. В.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа пр. №2-а/756/22/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Східної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідачів ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, Східної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування постанови.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.12.2013 року було складено протокол про порушення митних правил №0709/700000001/13 відносно ОСОБА_1 За результатами розгляду даного протоколу 05.03.2014 року заступником начальника Східної митниці Міністерства доходів і зборів України - начальником Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Калиновичем О.О. було винесено постанову №0709/700000001/13 у справі про порушення митних правил, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. У постанові було зазначено, що 06.12.2013 року ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки товару, транспортного засобу марки "Volvo V 40", р/н НОМЕР_1, НОМЕР_2, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше, ніж на десять діб.

Позивач стверджував, що оскаржувана постанова є незаконною, ОСОБА_1 вказав, що Східною митницею Міністерства доходів і зборів України було порушено права особи, яка притягається до відповідальності, бути присутньою під час розгляду справи у органі доходів і зборів, що унеможливило здійснення позивачем права на захист. Крім того, позивач вказав, що 06.12.2013 року він прибув на Східну митницю Міністерства доходів і зборів України з довідкою про те, що транспортний засіб марки "Volvo V 40", р/н НОМЕР_1, НОМЕР_2, знаходився на СТО "TESSA" з 04.11.2013 року по 05.12.2013 року та актом виконаних робіт, які були отримані на СТО "TESSA", та є доказом того, що автомобіль знаходився на ремонті, оскільки серйозність поломки унеможливлювала його пересування. Однак, всі ці докази не були взяті до уваги.

З цих підстав позивач просив суд скасувати постанову від 05.03.2014 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, винесену начальником Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Калиновичем О.О.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, вказала, що згідно п.2 ч.1 ст.192 Митного кодексу України позивач терміново 04.11.2013 року повідомив найближчі органи доходів і зборів, зокрема, Київську регіональну митницю та Чернігівську регіональну митницю про те, що його автомобіль несправний та знаходиться в ремонті на СТО "TESSA".

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання своїх представників суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.12.2013 року було складено протокол про порушення митних правил №0709/700000001/13 відносно ОСОБА_1 За результатами розгляду даного протоколу 05.03.2014 року заступником начальника Східної митниці Міністерства доходів і зборів України - начальником Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Калиновичем О.О. було винесено постанову №0709/700000001/13 у справі про порушення митних правил, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. У постанові було зазначено, що 06.12.2013 року ОСОБА_1 перевищив встановлений ст.95 Митного кодексу України строк доставки товару, транспортного засобу марки "Volvo V 40", р/н НОМЕР_1, НОМЕР_2, який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше, ніж на десять діб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні ч.3 ст.470 Митного кодексу України на підставі протоколу від 06.12.2013 року №0709/700000001/13 та винесено відповідну постанову від 05.03.2014 року №0709/700000001/13 про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн.

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про порушення митних правил та вказав, що дана постанова є незаконною, Східною митницею Міністерства доходів і зборів України було порушено права особи, яка притягається до відповідальності, бути присутньою під час розгляду справи у органі доходів і зборів, що унеможливило здійснення позивачем права на захист.

Також в обгрунтування позовних вимог представник позивача вказувала на те, що 01.11.2013 року ОСОБА_1 в'їхав на територію України через п/п "Довжанський" Луганської митниці Міндоходів в режимі "транзит". Через поломку автомобіля позивач не зміг своєчасно виїхати з митної території України, та лише 06.12.2013 року він направився до Російської Федерації через п/п "Новоазовськ" Східної митниці Міністерства доходів і зборів України. Також представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 04.11.2013 року зателефонував до Київської регіональної митниці та Чернігівської регіональної митниці, повідомив про поломку автомобіля та неможливість виїхати вчасно з митної території України.

Згідно з ч.1 ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що дії особи повинні бути спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, а отже характеризуватись винною дією чи бездіяльністю.

Позивач у своїй позовній заяві стверджував, що ним було вчасно повідомлено орган доходів і зборів про несправність автомобіля та неможливість виїхати з митної території України, а відтак він не усвідомлював та не повинен був усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання, а також не передбачав можливості настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До строків перевезень не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст.192 Митного кодексу України.

Згідно ст.192 Митного кодексу України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання та терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.11.2013 року звернувся в телефонному режимі до найближчих органів доходів і зборів, зокрема, до Київської регіональної митниці та Чернігівської регіональної митниці, повідомив про поломку автомобіля та неможливість виїхати вчасно з митної території України. Таким чином, позивач згідно вимог ст.192 Митного кодексу України терміново повідомив найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Окрім цього, 06.12.2013 року ОСОБА_1 прибув на Східну митницю Міністерства доходів і зборів України з довідкою про те, що транспортний засіб марки "Volvo V 40", р/н НОМЕР_1, НОМЕР_2, знаходився на СТО "TESSA" з 04.11.2013 року по 05.12.2013 року та актом виконаних робіт, які були отримані на СТО "TESSA", та є доказом того, що автомобіль знаходився на ремонті, оскільки серйозність поломки унеможливлювала його пересування. Однак, всі ці докази не були взяті до уваги та були проігноровані працівниками Східної митниці Мінстерства доходів і зборів України.

Крім того, як стверджує позивач, він не був присутній при розгляді справи, а тому Східною митницею Міністерства доходів і зборів України було порушено права особи, яка притягається до відповідальності, бути присутньою під час розгляду справи у органі доходів і зборів, що унеможливило здійснення позивачем права на захист.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

За приписами ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч.2 ст.70 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Ч.3 ст.70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил від 05.03.2014 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову від 05.03.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, винесену заступником начальника Східної митниці Міністерства доходів і зборів України - начальником Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Калиновичем О.О., а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України за порушення митних правил закрити.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст.ст.33-35, 268, 293 КУпАП, ст.ст.9, 11, 128, 159, 161-163 КАС України, ст.95, 192, 458, 470 Митного кодексу України, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Східної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Східної митниці Міністерства доходів і зборів України від 05.03.2014 року №0709/700000001/13 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач.3 ст.470 Митного кодексу України за порушення митних правил.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України за порушення митних правил закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька