Справа № 808/1486/15
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року 12 год. 10 хв.Справа № 808/1486/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.,

при секретарі судового засідання Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Проценко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Запорізької митниці Державної фіскальної служби

про скасування рішень та карток відмови в прийнятті митної декларації

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби від 11.09.2014 № 112050000/2014/000338/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00574, від 26.09.2014 № 112050000/2014/000356/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00605, від 04.11.2014 № 112050000/2014/000412/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00691.

В обґрунтування позову посилається на те, що відмова у прийнятті заявленої митної вартості не була обґрунтована у відповідності до вимог ч. 6 ст. 54 МК України. Вказує, що 10.09.2014, 25.09.2014 та 04.11.2014 до митного посту "Запоріжжя-Центральний" позивачем були подані для митного оформлення митні декларації на товар - арахіс сирий бланширований в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1340 дол.США за тону, арахіс сирий бланширований в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1060 дол.США за тону та арахіс сирий в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 76 тон за ціною 1023,50 дол.США за тону. Митна вартість вказаного товару була визначена підприємцем за ціною господарської операції. Проте, митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, які, як вважає підприємець, були відсутні. Вказує, що підставою для виникнення сумнівів у правильності заявленої декларантом митної вартості в рішеннях зазначена наявна у митного органу інформації щодо митної вартості подібних товарів, разом з тим, така підстава для відмови в митному оформлені відсутня серед переліку виключних підстав, передбачених ч. 6 ст. 54 МК України. Стверджує, що відповідно до ч. 8 ст. 55 МК України підприємцем були надані всі додаткові документи та відомості, які підтверджують правильність числового визначення митної вартості декларантом за першим методом (за ціною угоди). Тому, позивач вважає, що відмовляючи у застосуванні митної вартості, заявленої декларантом, відповідач діяв всупереч законодавству України з питань митної справи, застосовуючи формальний підхід, без аналізу поданих документів.

Представник позивача підтримав вимоги, з підстав викладених вище, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилається на те, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 МК України, митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. З огляду на це, декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Вказує, що оскільки документи не були подані в повному обсязі, митну вартість товару, що імпортуються, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Так, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 59 МК України, митницею використана наявна в органу Міндоходів і зборів інформація щодо раніше визнаних органами митниці митних вартостей.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

1) 22.10.2012 між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та компанією RACHANA SEEDS INDUSTRIES PRIVATE LIMITED (Індія, продавець) укладено контракт № 15, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар походженням з Індії "арахіс сирий у ядрах".

На виконання зазначеного контракту сторони уклали Специфікацію № 12 від 20.05.2014, якою визначили поставку арахісу бланшированого в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1340 дол.США за тону. Загальна вартість товару за специфікацією складає 50920 дол.США на умовах безвідкличного документального непідтвердженого акредитиву за пред'явленням.

10.09.2014 до митного посту "Запоріжжя-Центральний" Запорізької митниці Міндоходів ФОП ОСОБА_3 була подана для оформлення електронна митна декларація № 112050000/2014/020384 на товар - арахіс сирий бланширований в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1340 дол.США за тону, митна вартість якого визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару позивачем подано митному органу: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.10.2012 № 112/2012/0000126; СMR 276258 від 08.09.2014; коносамент від 27.07.2014 № MSCUIP 211794; коносамент від 03.08.2014 № MSCUIP 212115; платіжне доручення № 041 від 04.09.2014; бухгалтерська виписка 164 від 08.09.2014; інвойс RSIPL/056/14-15; інвойс RSIPL/057/14-15; пакувальний лист б/н від 23.07.2014; страховий поліс F689642370 від 31.07.2014; страховий поліс F689642370 від 31.07.2014; зовнішньоекономічний контракт № 15 від 22.10.2012; специфікація № 12 від 20.05.2014; дозволи різних видів супутнього контролю; фітосанітарний сертифікат від 14.08.2014 № 52РС430396; сертифікат про походження товару № 19819 від 13.08.2014; лист ПАТ «КБ «Хрещатик» № 81/07 від 09.09.2014; сертифікат якості 102375А від 14.08.2014; фумігацій ний сертифікат 261559 від 30.07.2014; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів від 05.09.2014 № 427.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності: 1) відповідно до специфікації від 20.05.2014 №12 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Trust Company Americas, New York, USA, натомість у платіжному дорученні від 04.09.2014 № 041 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA; до митного оформлення декларантом було надано страхові поліси, в яких зазначено у т.ч. податок на обслуговування по 22,91 дол.США. документ, підтверджуючий, що вищезазначені суми податку на обслуговування включено до вартості товару, митниці не надано; бухгалтерська виписка по взаєморозрахунках з нерезидентом являє собою лист підприємства інформативного характеру.

У відповідності до ст. 53 МК України, 16.07.2014 декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

11.09.2014 декларантом додатково надано: лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» від 09 вересня 2014року №81 /07-552; виписку з бухгалтерської документації № 164 від 08 вересня 2014 року; прайс лист виробника товару за травень 2014 року; копії митних декларацій країни відправлення: від 24 липня 2014року № 4042228 та від 25 липня 2014року № 4066872; висновок Запорізької ТПП №ОИ-488 від 09 вересня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 14 травня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 21 травня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 01 червня 2014року; цінова інформація з інтернет ресурсу від 10 вересня 2014 року; інформація про стан обмінного курсу валют з офіційного джерела за 2014 рік; лист про цінову інформацію на даний товар № 167 від 10 вересня 2014року, а також письмові роз'яснення.

Незважаючи на подані документи Запорізькою митницею було відмовлено та прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом згідно вимог ст. 59 МК України № 112050000/2014/000338/1.

Товар випущено у вільний обіг за МД № 112050000/2014/020522 від 12.09.2014.

2) 22.10.2012 між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та компанією RACHANA SEEDS INDUSTRIES PRIVATE LIMITED (Індія, продавець) укладено контракт № 15, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар походженням з Індії "арахіс сирий у ядрах".

На виконання зазначеного контракту сторони уклали Специфікацію № 14 від 20.05.2014, якою визначили поставку арахісу бланшированого в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1340 дол.США за тону. Загальна вартість товару за специфікацією складає 40280 дол.США на умовах безвідкличного документального непідтвердженого акредитиву за пред'явленням.

25.09.2014 до митного посту "Запоріжжя-Центральний" Запорізької митниці Міндоходів ФОП ОСОБА_3 була подана для оформлення електронна митна декларація № 112050000/2014/021507 на товар - арахіс сирий бланширований в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 38 тн. за ціною 1060 дол.США за тону, митна вартість якого визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару позивачем подано митному органу: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.10.2012 № 112/2012/0000126; СMR 276265 від 24.09.2014; коносамент від 08.06.2014 № ZIMURQL 6009894; платіжне доручення № 044 від 11.09.2014; бухгалтерська виписка 172 від 18.09.2014; інвойс RSIPL/067/14-15; пакувальний лист б/н від 08.08.2014; страховий поліс F від 21.08.2014; зовнішньоекономічний контракт № 15 від 22.10.2012; специфікація № 14 від 18.07.2014; дозволи різних видів супутнього контролю; фітосанітарний сертифікат від 13.08.2014 № 52РС430319; сертифікат про походження товару № 19778 від 12.08.2014; лист ПАТ «КБ «Хрещатик» № 81/07 від 19.09.2014; сертифікат якості 102376А від 14.08.2014; фумігаційний сертифікат 261904 від 11.08.2014; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів від 18.09.2014 № 451.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності: 1) відповідно до специфікації від 18.07.2014 №14 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Trust Company Americas, New York, USA, натомість у платіжному дорученні від 11.09.2014 № 044 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA; до митного оформлення декларантом було надано страховий поліс, в якому зазначено у т.ч. податок на обслуговування по 36,25 дол.США. документ, підтверджуючий, що вищезазначені суми податку на обслуговування включено до вартості товару, митниці не надано; пунктом 4 специфікації № 14 від визначено термін відвантаження протягом 25 днів з дати підписання специфікації (12.08.2014), але коносамент № ZIMURQL 6009894 датований 26.08.2014, а датою навантаження на борт в коносаменті зазначено 21.08.2014, що суперечить умовам специфікації, а значить умовам самого контракту, так як згідно пункту 6 контракту 15 від 22.10.2012 специфікація є невід'ємною частиною контракту; наявні розбіжності в адресі банка-бенефіцеара в специфікації № 14 від 18.07.2014 та в платіжному дорученні в іноземній валюті № 044 від 11.09.2014; 5) бухгалтерська виписка № 172 від 18.09.2014 по взаєморозрахункам з нерезидентом в дол. Являє собою лист підприємства інформативного характеру.

У відповідності до ст. 53 МК України, 16.07.2014 декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

26.09.2014 декларантом додатково надано: заява про купівлю іноземної валюти №044 від 09 вересня 2014року; банківське платіжне повідомлення SWIFT від 11 вересня 2014року; лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-537 від 03 вересня 2014року; лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-571 від 19 вересня 2014року; заява про купівлю іноземної валюти №044 від 09 вересня 2014року; банківське платіжне повідомлення SWIFT від 11 вересня 2014року; лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-537 від 03 вересня 2014року; прайс лист виробника товару за липень 2014 року; копії митної декларації країни відправлення від 09 серпня 2014року № 4332506; висновок Запорізької ТПП №ОИ-533 від 22 вересня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 09 липня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 09 липня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 16 липня 2014року; цінова інформація з інтернет ресурсу від 25 вересня 2014 року; цінова інформація з інтернет ресурсу від 25 вересня 2014 року; інформація про стан обмінного курсу валют з офіційного джерела за 2014 рік; лист про цінову інформацію на даний товар № 174 від 26 вересня 2014 року.

Незважаючи на подані документи Запорізькою митницею було відмовлено та прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом згідно вимог ст. 59 МК України № 112050000/2014/000356/1.

Товар випущено у вільний обіг за МД № 112050000/2014/021656 від 26.09.2014..

3) 22.10.2012 між ФОП ОСОБА_3 (покупець) та компанією RACHANA SEEDS INDUSTRIES PRIVATE LIMITED (Індія, продавець) укладено контракт № 15, відповідно до якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар походженням з Індії "арахіс сирий у ядрах".

На виконання зазначеного контракту сторони уклали Специфікацію № 15 від 20.05.2014, якою визначили поставку арахісу бланшированого в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 76 тн. за ціною 1023,50 дол.США за тону. Загальна вартість товару за специфікацією складає 77786 дол.США на умовах безвідкличного документального непідтвердженого акредитиву за пред'явленням.

04.11.2014 до митного посту "Запоріжжя-Центральний" Запорізької митниці Міндоходів ФОП ОСОБА_3 була подана для оформлення електронна митна декларація № 112050000/2014/024236 на товар - арахіс сирий бланширований в ядрах розміром 50/60 сорту Bold, врожаю 2013 року в кількості 76 тн. за ціною 1023,50 дол.США за тону, митна вартість якого визначена позивачем за ціною контракту.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару позивачем подано митному органу: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 17.10.2012 № 112/2012/0000126; СMR 276279 від 02.11.2014; СMR 276289 від 02.11.2014; коносамент від 09.10.2014 № ZIMURQL 6011196; платіжне доручення № 052 від 22.10.2014; бухгалтерська виписка 183 від 23.10.2014; інвойс RSIPL/098/14-15; пакувальний лист б/н від 26.09.2014; страховий поліс F689689119 від 26.09.2014; зовнішньоекономічний контракт № 15 від 22.10.2012; специфікація № 15 від 18.07.2014; Угода № 8 від 08.09.2014; дозволи різних видів супутнього контролю; фітосанітарний сертифікат від 03.10.2014 № 52РС559648; сертифікат про походження товару № 26658 від 04.10.2014; лист ПАТ «КБ «Хрещатик» № 81/07 від 29.09.2014; сертифікат якості 125677А від 15.10.2014; фумігаційний сертифікат 261935 від 30.09.2014; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних платежів від 24.10.2014.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності: 1) відповідно до специфікації від 08.09.2014 №15 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Ag Frankfurt/Main, Germany-the main clearing bank, натомість у платіжному дорученні від 22.10.2014 № 052 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA; до митного оформлення декларантом було надано страховий поліс, в якому зазначено у т.ч. податок на обслуговування по 70,01 дол.США. документ, підтверджуючий, що вищезазначені суми податку на обслуговування включено до вартості товару, митниці не надано; бухгалтерська виписка по взаєморозрахункам з нерезидентом являє собою лист підприємства інформативного характеру.

У відповідності до ст. 53 МК України, 04.11.2014 декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

04.11.2014 декларантом додатково надано: лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» від 29 жовтня 2014року №81 /07-634; виписку з бухгалтерської документації №183 від 23 жовтня 2014року; прайс лист виробника товару за вересень 2014 року; копію митної декларації країни відправлення від 26 вересня 2014року № 5232727 ; висновок Запорізької ТПП №ОИ-636 від 31 жовтня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 08 вересня 2014року; комерційна пропозиція від іншого виробника від 09 вересня 2014 року; цінова інформація з інтернет ресурсу від 31 жовтня 2014року; цінова інформація з інтернет ресурсу від 31 жовтня 2014року; інформація про стан обмінного курсу валют з офіційного джерела за 2014 рік; лист про цінову інформацію на даний товар №188 від 03 листопада 2014року.

Незважаючи на подані документи Запорізькою митницею було відмовлено та прийнято рішення про визначення митної вартості за резервним методом згідно вимог ст. 59 МК України № 112050000/2014/000412/1.

Товар випущено у вільний обіг за МД № 112050000/2014/021656 від 26.09.2014..

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч.2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено та не заперечується представником Запорізької митниці, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару № 112050000/2014/020384 від 10.09.2014, № 112050000/2014/021507 від 25.09.2014 та № 112050000/2014/024236 від 04.11.2014 були подані всі документи, передбачені ч 2 ст. 53 МК України.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Так, Запорізькою митницею при перевірці документів, поданих для оформлення за митними деклараціями виявлено, що відповідно до специфікації від 20.05.2014 №12 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Trust Company Americas, New York, USA, натомість у платіжному дорученні від 04.09.2014 № 041 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA, відповідно до специфікації від 18.07.2014 №14 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Trust Company Americas, New York, USA, натомість у платіжному дорученні від 11.09.2014 № 044 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA та відповідно до специфікації від 08.09.2014 №15 до контракту від 22.10.2012 № 15 банком-кореспондентом є: Deutsche bank Ag Frankfurt/Main, Germany-the main clearing bank, натомість у платіжному дорученні від 22.10.2014 № 052 банком-посередником є: JP Morgan Chase Bank New York, USA.

Судом встановлено, що стосовно даної розбіжності позивачем до митниці було подано та міститься в матеріалах справи відповідні листи ПАТ «КБ «Хрещатик» від 09.09.2014 № 81/07-552, від 19.09.2014 № 81/07-571 та від 29.10.2014 № 81/07-634.

Крім того, Запорізькою митницею при перевірці документів, поданих для оформлення за митними деклараціями виявлено, що на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару до митних декларацій до митного оформлення декларантом було надано страхові поліси, в яких зазначено у т.ч. податок на обслуговування. Документи, підтверджуючі, що вищезазначені суми податку на обслуговування включено до вартості товару, митниці не надано.

Стосовно цієї розбіжності слід зазначити, що заявлена партія товару поставлялася на умовах CIF Одеса, що передбачає включення до ціни товару вартості страхування і фрахту. Всі документи, що підтверджують вартість фрахту та страхування до основного пакету документів, визначеного ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, додавались.

Стосовно твердження відповідача, що бухгалтерська виписка являє собою лист інформативного характеру, то позивачем до митниці були подані додаткові документи для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості.

Крім того, щодо розбіжності про невідповідність умовам контракту дати завантаження, то даний факт не впливає на числові значення складових митної вартості товарів та не підтверджує обраний метод її визначення у розумінні статті 53 Митного кодексу України.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно не підтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

У судовому засіданні представником відповідача відповідно до ст.71 КАС України не доведено наявність обставин, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів.

Отже, витребування Запорізькою митницею додаткових документів здійснено за відсутності визначених законом правових підстав.

Тому, не подання, або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі, не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості були подані всі передбачені ч. 2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу Запорізької митниці достовірного та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2012 року (реєстраційний №26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Проте, слід все ж таки зазначити, що не дивлячись на відсутність у митниці правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів, позивачем все ж таки подавались додаткові документи для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, а також письмові пояснення.

Вказані документи в повному обсязі виконують вимоги митниці щодо подання додаткових документів та висновків щодо ціни товару, проте вони не були прийняті до уваги. При цьому, в оскаржуваних рішеннях не наведено обґрунтування стосовно причин неприйняття митницею додаткових документів.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено частинами першою, другою статті 55 МК України.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Відповідно до частини першої статті 33 МК України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене МК України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею у графі 33 спірних рішень, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час розгляду справи по суті було встановлено судом відсутність у митниці правових підстав для надсилання декларанту письмових вимог щодо подання додаткових документів, та достатність поданих позивачем документів для митного оформлення товару, а відповідач всупереч встановленому частиною другою статті 71 КАС України обов'язку не надав суду достатніх і беззаперечних доказів правомірності прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, то рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості 11.09.2014 № 112050000/2014/000338/1, від 26.09.2014 № 112050000/2014/000356/1 та від 04.11.2014 № 112050000/2014/000412/1 слід визнати протиправними та скасувати.

У зв'язку з протиправністю винесених рішень про коригування митної вартості суд приходить до висновку про необхідність скасування карток відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00574, № 112050000/2014/00605 та № 112050000/2014/00691.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби від 11.09.2014 № 112050000/2014/000338/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00574.

Скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби від 26.09.2014 № 112050000/2014/000356/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00605.

Скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби від 04.11.2014 № 112050000/2014/000412/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації № 112050000/2014/00691.

Стягнути з Державного бюджету на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В. Сіпака