Справа № 2а-5813/08/0970
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2015 р. м. Київ К/800/36005/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року щодо заміни правонаступника у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання бездіяльність неправомірною,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2008 року позивачі звернулися до суду з позовом у якому просили визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області та зобов'язання здійснити нарахування доплати до пенсії як дітям війни.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача та стягнуто на користь позивачів по 703,87 грн. кожному.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2010 року рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити позивача підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 31 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про заміну позивача ОСОБА_7 його правонаступником ОСОБА_10.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року допущено заміну позивача ОСОБА_7 на його правонаступника ОСОБА_2.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2010 року скасовано та винесено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну правонаступником - відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційної інстанції ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2010 року зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_7 підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 31 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

У зв'язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Езупільською селищною радою Тисменицького району Івано-Франківської області 05 жовтня 2009 року, його дочка ОСОБА_2 звернулася із заявою про заміну позивача правонаступником.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про заміну позивача суд першої інстанції керувався статтею 1227 ЦК України та як доказ прийняття заявницею спадщини ОСОБА_7 взяв до уваги ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року про поновлення провадження у справі №2а-2444/09/0970.

Скасовуючи судове рішення першої інстанції та постановляючи нову про відмову у задоволенні заяви суд апеляційної інстанції зробив висновок про недопустимість правонаступництва у даних правовідносинах.

Однак, дані висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За умовами пункту 1 статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, неотримані за життя особи суми підвищення до пенсії як «дитині війни» входять до складу спадщини та підлягають виплаті, тому висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для заміни позивача правонаступником є помилковим.

В той же час, суд першої інстанції при розгляді заяви ОСОБА_2 допустив неповноту з'ясування обставин, а саме: не перевірено дотримання заявницею порядку встановленого статтею 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, чи відноситься заявниця до кола осіб, які мають право на отримання суми пенсії та чи зверталася вона до відповідача з відповідною завою у строки встановленні зазначеною статтею.

Крім того, судом першої інстанції, як доказ прийняття ОСОБА_2 спадщини взято до уваги ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року, однак дана ухвала не може вважатися належним доказом, оскільки не підтверджує факт прийняття спадщини, а містить лише посилання на повідомлення Тисменицької державної нотаріальної контори про те, що спадкоємцем ОСОБА_11 є ОСОБА_2 Слід також зазначити, що в матеріалах справи міститься копія згаданої ухвали, яка не завірена належним чином.

Судом першої інстанції слід також звернути увагу на те, що матеріали справи містять розбіжності щодо прізвища заявниці, а саме, як видно зі змісту заяви остання вказує на необхідність заміни позивача ОСОБА_7 на правонаступника ОСОБА_10, хоча підписана заява ОСОБА_2, свідоцтво про зміну прізвища в матеріалах справи відсутні.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання бездіяльність неправомірною направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак