Справа № 362/1392/15-а
Суддя: Марчук О. Л.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 362/1392/15-а
Провадження № 2-а/362/115/15
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2015 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Шевченко О.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 19 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 44798541 на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області накладено штраф в розмірі 680 гривень 00 копійок за невиконання рішення суду в добровільному порядку.

Посилаючись на те, що управління частково виконало дії як боржник за виконавчим листом, про що було повідомлено виконавчий орган, позивач вважає вказану постанову неправомірною та просить її скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду; про причини неприбуття в судове засідання свого представника суд не повідомив, а тому, на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

На примусове виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 2-а-7868/2011 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові про зобовязання провести перерахунок пенсії, яким зобовязано Управління Пенсійного фонду України у м. Василькові здійснити порахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням проведених виплат, починаючи з 13.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, судом 23.07.2014 року видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 19 лютого 2015 року, яку мотивовано тим, що рішення суду боржником в самостійному порядку не виконано, у виконавчому провадженні № 44798541 на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області накладено штраф в сумі 680 гривень 00 копійок (а.с. 4, на звороті).

Згідно із пунктом 13 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Норми статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, підставою для її винесення є невиконання боржником рішення суду в самостійному порядку.

Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду по справі № 2-а-7868/2011, 16.03.2012 року управління здійснило ОСОБА_3 нарахування додаткової пенсію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком 13 березня по 22 липня 2011 року. Вказана обставина підтверджується копією Розпорядження № 160056 від 16.03.2012 року, доданою до позову (а.с. 6).

Дана обставина, на переконання суду, прямо свідчить про те, що боржник добровільно вчинив дії щодо виконання зазначеного рішення суду.

Щодо виконання вищезазначеного рішення суду в іншій частині, а саме: виплати зазначених сум, то відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп встановлено, що «суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України».

Пенсійний фонд України не є розпорядником коштів Державного бюджету, а за нормами Бюджетного кодексу України, територіальні управління Пенсійного фонду України мають статус одержувача коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року прийнятої з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Пунктом 20 зазначеного порядку передбачено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845.

Тобто, питання виплати заборгованості за рішенням суду, боржником по якому виступає орган виконавчої влади, урегульовано чинним законодавством.

Наведені обставини доводились управлінням до відома відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Київській області листом № 4696/07 від 01.10.2014 року, до якого було також додано копію Розпорядження № 160056 від 16.03.2012 року (а.с. 5).

Оскільки, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не враховував усі ці обставини, що мали місце у звязку з виконанням судового рішення, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого, порушує законні права та інтереси позивача.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, відповідач не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, порушені права позивача слід захистити, а тому постанова державного виконавця підлягає скасуванню, як неправомірна.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7 12, 69 72, 76, 79, 86, 128, 158 163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 19 лютого 2015 року у виконавчому провадженні № 44798541 про накладення на Управління Пенсійного фонду України в м. Василькові та Васильківському районі Київської області штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок скасувати.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий