Справа № 22-а-6089/11
Суддя: Таргоній Д. О.
Дата ухвалення: 2011-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-6089/11 Головуючий у І інстанції Божок С.К.
Категорія 15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Таргоній Д.О., Верланова С.М.,

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними, -

перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА :

Позивач звернулась до суду з позовом про виплату одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2003-2008 рр., посилаючись на те, що вона є евакуйованою у 1986 році із зони відчуження 2 категорії, а тому відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідачем такий розмір пенсії здійснюється у значно меншому розмірі, просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача виплатити на її користь недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2003-2008 рр. в розмірі 6205 грн.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача недоотриману у 2003-2008 роках суму коштів щорічної одноразової допомоги на оздоровлення.

В апеляційній скарзі УПСЗН Вишгородської районної держаної адміністрації Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При постановленні рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження 2 категорії, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 3 мінімальних заробітних плат. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру мінімальної заробітної плати застосуванню підлягає саме закон.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується.

Відповідно до положень ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є евакуйованою у 1986 році із зони відчуження 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення.

За змістом ст. 99 КАС України (редакції 2005р.) передбачено річний строк для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2009 року позивач подала до суду адміністративний позов, а з 2003 року позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів, тому пропустила строк позовної давності за 2003-2007 роки.

Крім того, судом встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення за 2008 рік нарахована та виплачена позивачу в березні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судова колегія враховує, що рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік», яким змінено редакцію статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення і за 2008 рік.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення грошової допомоги за 2003-2008 рр., у звязку з чим постанова Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2009 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 196, 197, 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області - задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 12 червня 2009 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення по справі, яким в задоволенні вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними за 2003-2008 рр. відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого адміністративного суду України після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: