Справа № 674/514/15-а
Суддя: Артемчук В. М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/514/15-а
Провадження № 2-а/674/35/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі : головуючої судді Артемчук В.М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці, в порядку ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанов про накладення штрафу від 12.03.2015 р. та від 25.03.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі (далі - позивач, УПФ України в Дунаєвецькому районі) звернулося до суду з позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі - відповідач) про скасування постанов про накладення штрафу від 12.03.2015 р. та від 25.03.2015 р.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013 р. по справі №2-а-3007/11/2206, яка набрала законної сили, УПФУ в Дунаєвецькому районі Хмельницької області зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановивши її в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком за період з 14.10.2010 року із врахуванням проведених виплат,виплативши заборгованість за період з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року та нарахувати додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року.

На виконання зазначеної постанови, УПФ України в Дунаєвецькому районі проведено перерахунок основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 за період 14.10.2010 р. по 14.04.2011 року. Сума згідно проведеного перерахунку пенсії 20301,02 включена до додаткової відомості виплати пенсії у березні 2014 року.

Зазначає, що відсутність фінансування щодо виплати коштів при проведенні перерахунку пенсії відповідно до норм та положень ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з наявних ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України, унеможливлює виконання рішення суду щодо виплати коштів ОСОБА_1. та вказує на те, що доплата згідно проведеного перерахунку за рішенням суду в розмірі 20301,02 грн. буде виплачена при відповідному фінансуванні.

30.10.2014 року до управління ПФ України в Дунаєвецькому районі надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.10.2014р. щодо виконання вищевказаного рішення суду (виконавчий лист № 2-а-3007/11, який виданий 01.07.2013р. Дунаєвецьким районним судом).

На виконання постанови державного виконавця щодо виконання вищезазначеного рішення суду УПФ України у Дунаєвецькому районі підготовлено та направлено відповідь до відповідача про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (лист № 6178/07 від 05.11.2014р.).

19.02.2015 року на адресу управління надійшла постанова про поновлення виконавчого провадження від 12.02.2015 року. Відповідача повідомлено листом від 26.02.2015 повторно про нараховану суму та, що дані кошти будуть виплачені при фінансуванні з Державного бюджету України.

17.03.2015 року до УПФ України у Дунаєвецькому районі надійшла постанова державного виконавця ВП № 45232973 від 12.03.2015р. про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду.

01.04.2015 року на адресу управління надійшла постанова державного виконавця ВП №45232973 від 25.03.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за повторне не виконання рішення суду № 2-а-3007/2011.

Вважає, що вищезазначене вказує на проведення управлінням всіх дій в межах наданих їм повноважень щодо виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013 р. по справі №2-а-3007/11/2206 та безпідставність постанов державного виконавця від 12.03.2015 та від 25.03.2015 про накладення штрафів.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить суд задоволити позовні вимоги та розглядати справу у його відсутності..

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи по суті,про що свідчать поштові повідомлення, будь-яких заперечень до суду не надіслав.

Суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутності сторін по наявних матеріалах справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав..

Суд встановив, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013р. по справі №2-а-3007/11/2206, яка набрала законної сили, зобов'язано УПФУ в Дунаєвецькому районі Хмельницької області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановивши її в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком за період з 14.10.2010 року із врахуванням проведених виплат,виплативши заборгованість за період з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року та нарахувати додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року.

27.10.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла до управління ПФ України в Дунаєвецькому районі надійшла 30.10.2014р. щодо виконання вищевказаного рішення суду (виконавчий лист № 2-а-3007/11, який виданий 01.07.2013 р. Дунаєвецьким районним судом) та визначено строк для добровільного виконання - до 03.11.2014 р..

Позивач листом від 05.11.2014 р. повідомив відповідача про те, що ним вжито всіх заходів щодо виконання постанови суду.

12.02.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Хмельницькій області винесена постанова про поновлення виконавчого провадження ВП №45232973, якою позивача зобов'язано виконати рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.12..2014 р. відмовлено в задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області у зміні способу та виконання рішення на стягнення заборгованості з УПФУ у Дунаєвецькому районі..

Позивач листом від 26.02.2015 р. №14501/07 повідомив відповідача, що на виконання виконавчого листа №2-А-3007/11 від 01.07.2013 р. Дунаєвецького районного суду, ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії з 14.10.2010 року по 14.04.2011 року як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно заяви про добровільне виконання від 02.07.2013 року ,що становить 20301,02 грн. і дані кошти будуть виплачені при фінансуванні з Державного бюджету України та позивачем здійснено усі дії на виконання виконавчого листа № 2-а -3007/11.

За невиконання боржником рішення суду №2-А-3007/11 (виконавчий лист №2-А-3007 від 01.07.2013р. ) в частині виплати нарахованої суми заборгованості (пенсії), відповідно до статей 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" 12.03.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області винесена постанова про накладення на управління ПФУ в Дунаєвецькому районі штрафу в розмірі 680,00 грн..

01.04.2015 року на адресу управління надійшла постанова державного виконавця ВП № 45232973 від 25.03.2015 року про накладення штрафу в розмірі 1360 грн. за повторне не виконання рішення суду № 2-а-3007/2011.

Не погоджуючись із зазначеними постановами від 12.03.2015 р. та від 25.03.2015 р., позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 Закону).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Частиною 3 ст.75 Закону визначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу ст.89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд встановив, що позивач проінформував відповідача листами про виконання рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013р. по справі №2-а-3007/11/2206 (виконавчий лист №2-А-3007 від 01.07.2013) в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2010 по 14.04.2011 як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 та ст.50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, що становить 20301,02 грн.. Зазначивши при цьому, що дані кошти будуть виплачені при фінансуванні з Державного бюджету Зазначене, на думку позивача, свідчить про те, що ним вжито всіх заходів щодо добровільного виконання рішення суду, а невиконання зумовлено поважними причинами (відсутністю коштів).

Відповідно до ст.124 Конституції України рішення суду ухвалюється іменем України та є обов'язковим до виконання на всій території України. Принцип обов'язковості рішень суду як засади судочинства визначено у ст.129 Конституції України. Згідно ч.4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, у разі невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, останній зобов'язаний прийняти постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, передбаченому ст.89 Закону.

Суд вважає безпідставним посилання позивача про виконання ним в повному об'ємі судового рішення (постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.04.2013р. по справі №2-а-3007/11/2206) шляхом здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 14.10.2010 р. по 14.04.2011 р. як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 та ст.50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, що становить 20301,02 грн., оскільки рішенням суду позивача зобов'язано провести як перерахунок так і виплату пенсії.

Судом встановлено, що виплата ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 14.10.2010 по 14.04.2011 як інваліду Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.54 та ст.50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та щомісячної додаткової пенсії в розмірі - 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, що становить 20301,02 грн. не проведена.

Посилання позивача на відсутність бюджетного фінансування, як на поважність причин невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов'язковість судових рішень безпосередньо закріплена в Конституції України та не потребує додаткового закріплення у судовому рішенні.

Так, у відповідності до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Асигнування на виплату державних боргів може спричинити певні затримки у виконанні рішень з бюджету Уряду, але неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1. Державний орган влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про повернення боргу. За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою. Але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 права. Не можна, посилаючись на стверджуванні фінансові труднощі, яких зазнавала держава, перешкоджати заявникові отримати вигоду від ухваленого на його користь судового рішення. Відсутність бюджетних коштів не може виправдати таке упущення («Іммобільяре Саффі» проти Італії» [GC], N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V, «Бурдов проти Росії» (Заява N 59498/00) від 07.05.2002, ОСОБА_2 проти України» (Заява N 18966/02) від 29.06.2004 року).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст.8 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З матеріалів справи не вбачається, що неможливість виконання судового рішення підтверджується будь-якими доказами. Листи про виконання рішення суду самі по собі не підтверджують цього факту. Посилання позивача на неможливість виконання рішення суду, у зв'язку з відсутністю бюджетних коштів щодо реалізації виплати перерахованої пенсії, суд вважає необґрунтованими, оскільки держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності, адже, відсутність коштів для виплати, стягнутої за рішенням суду, пенсії не може бути підставою для невиконання рішень суду, оскільки судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд бере до уваги також те, що відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених вище обставин суд вважає, що приймаючи постанови ВП №45232973 від 12.03.2015 р.та від 25.03.2015р. про накладення штрафу в розмірі, відповідно 680,00 грн. та 1360,00 грн. відповідачем дотримано норми чинного законодавства, відтак відсутні підстави для їх скасування.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 104, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанов про накладення штрафу від 12.03.2015 та від 25.03.2015, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсудуОСОБА_2