Справа № 2-а-1190/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1190/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2011 р. м.Бережани

18 березня 2011 року Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділення державної автомобільної інспекції з ОАТ Шепетівського району Хмельницької області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Бережанський районний суд із адміністративним позовом до відділення державної автомобільної інспекції з ОАТ Шепетівського району Хмельницької області про скасування постанови, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В своїх поясненнях позивач зазначив, що оскаржувана ним постанова прийнята працівниками ДАІ із порушенням вимог, передбачених КУпАП, оскільки працівниками ДАІ на місці вчинення правопорушення мав бути складений протокол в присутності порушника та відібрано від нього письмові пояснення, у якості доказів мали би бути відібрані пояснення у свідків, очевидців зазначених подій, проведена відео чи фотофіксація порушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить скасувати постанову серії ВХ № 161657, винесену інспектором ДПС про притягнення його до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також пояснив, що можливо він їхав 2 листопада 2010 року через населений пункт с. Білогір»я Ізяславського району Хмельницької області, однак при цьому вимог Правил дорожнього руху України він не порушував і швидкості не перевищував. Вважає, що в його діях відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, оскільки оскаржуване ним рішення відповідача прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, що є підставою для розгляду справи у його відсутності, по наявних і ній доказах.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог розпорядження Міністерства Внутрішніх Справ України від 21 травня 2009 року № 466, документування порушення встановленого швидкісного режиму руху транспортного засобу у зоні дії дорожніх знаків, що обмежують максимальну швидкість, повинне здійснюватися на в'їздах у населені пункти на відстані меншій ніж 1000 метрів від його початку; перед початком роботи з радіолокаційним відеозаписувальним вимірювачем швидкості «Візир»повинен робитися знімок службового транспортного засобу із прив'язкою до місцевості, який повинен долучатися до матеріалів розгляду скарги для доведення місця фіксації порушення; адміністративний протокол повинен складатися лише за умови доведення вини водія транспортного засобу та достатніх доказів про допущення ним порушень ПДР (3-4 фото, відео матеріалів, показів свідків тощо).

Судом встановлено, що постановою ВХ № 161657 по справі про адміністративне правопорушення від 2 листопада 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення допустимої швидкості руху більш ніж на 20 км/год, допущене ним в с. Білогір»я Ізяславського району Хмельницької області.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 2 листопада 2010 року, він керуючи транспортним засобом ВАЗ із д.н.з ВО 39-46 АВ можливо і проїздив село с. Білогір»я Ізяславського району Хмельницької області, так як характер його роботи передбачає поїздки у різні населені пункти, однак не зустрічав працівників ДАІ, а тому і не був зупинений ними, жоден працівник ДАІ зауважень цього дня щодо порушення ним Правил дорожнього руху йому не робив, на нього не складався протокол про адміністративне правопорушення та не виносилася постанова про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає дії працівника ВДАІ незаконними, оскільки відповідач, виносячи постанову про порушення ним Правил дорожнього руху, не залучив у якості свідків осіб, які би могли бути очевидцями зазначеного факту, та не відібрав від них письмових пояснень. Про те, що на нього було накладено адміністративне стягнення дізнався лише 28 лютого 2011 року із повідомлення Державної виконавчої служби про необхідність сплати штрафу, а тому просить поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови так як він був ним пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 2 листопада 2010 року, з якої видно, що він вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Протокол про адмінпорушення на вимогу суду відповідачем представлений не був. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ВДАІ щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 10 12, 17, 18, 70-71, 86, 122, 158-163 КАС України, ст.ст. 251, 254, 283, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Скасувати постанову серії ВХ № 161657 по справі про адміністративне правопорушення від 2 листопада 2010 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 255 гривень, а провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_2