Справа № 820/3077/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 червня 2015 р. № 820/3077/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Бондаренко Я.В.,

відповідача - Коваленко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Радій, ЛТД» до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Радій, ЛТД», звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської об»єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення - рішення № від 04.12.2014 року, яким підприємству донараховано податку на додану вартість в розмірі 97288,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 24322,00 грн., на загальну суму 121610,00 грн.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення-рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить скасувати його в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідач проти позову заперечував та вказав, що винесене податкове повідомлення-рішення повністю відповідає вимогам діючого законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радій, ЛТД» взято на податковий облік 28.06.1991 р. за №1979, і станом на даний час перебуває на обліку в Харківській об»єднаній державній податковій інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 07.11.2014 року №1185 виданого Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області, завідувачем сектору планування та інформаційного забезпечення управління податкового аудиту Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області Седлецьким Дмитром Олександровичем, наказу Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області №1055 від 07.11.2014 року, згідно із п.п.78.1.1, п.п.78.1.11 п. 78.1 п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ проведена позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Радій, ЛТД» з питань правильності обчислення та нарахування податку на додану вартість за період з 01.07.14 по 31.08.14 по взаємовідносинам з ТОВ «Ламбарді» (), ТОВ «Юрполіс компані» (), ТОВ «Тревелко-Груп» ().

За результатами перевірки було складено акт від 17.11.2014 року № 1663/20-23-22-01-06/14075757, яким зафіксовані порушення п.198.1,п.198.3 п.198.6 ст.198, п.201.1, по.201.4 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено до сплати в бюджет суми податку на додану вартість на загальну суму 97288,00 грн.,у тому числі за липень 2014 року 58882,00 грн. та за серпень 2014 року у сумі 38406,00 грн.

На підставі акту перевірки, ДПІ було винесено податкове повідомлення - податкове № від 04.12.2014 року, яким підприємству донараховано податку на додану вартість в розмірі 97288,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 24322,00 грн., на загальну суму 121610,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що підприємство - позивач дійсно у перевіряємий період мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Ламбарді» (), ТОВ «Тревелко-Груп» ().

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Травелко-Груп» укладено договір від 25.06.2014р. № 25/06-07. Вказаним договором передбачено, що ТОВ «Травелко-Груп» бере на себе обов'язок надати маркетингові послуги з проведення промоакцій та розповсюдження інформаційних листівок.

До матеріалів справи позивач надав копії наступних документів: додаткова угода від 25.06.2014р. № 1, звіт від 31.07.2014р. за липень 2014 рік., акт виконаних робіт від 31.07.2014р. № 0731/6, податкову накладну №668 від 31,07.2014р..

Судом встановлено, що згідно акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Травелко-Груп» від 12.09.2014р. № 2109/26-59-22-08/37728527 вказане підприємство відсутнє за юридичною адресою, відсутній рух активів та технічні, технологічні можливості до вчинення господарських операцій, відсутні основні фонди.

Також, між позивачем та ТОВ «Ламбарді» укладено договір від 28.07.2014р. № 28/07- 08. Вказаним договором передбачено, що ТОВ «Ламбарді» бере на себе обов'язок надати маркетингові послуги з проведення промоакцій та розповсюдження інформаційних листівок.

До матеріалів справи долучено копії наступних документів: додаткова угода від 28.07.2014р. № 1, звіт про надані послуги, акт виконаних робіт, податкова накладна №39 від 29.08.2014р.

Згідно умов вказаного договору, Замовник доручає , а Виконавець бере на себе зобов'язання самостійно або за допомогою третіх осіб надати Рекламні послуги, в обсязі та на умовах передбачених даним Договором і у відповідності до Порядку розповсюдження Реклами.

Судом встановлено, що згідно довідки зустрічної звірки ТОВ «Ламбарді» від 24.10.2014р. № 58/10-06-22-04/37285020 встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів підприємницької діяльності в силу відсутності оборотних активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів/послуг.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження необхідності проведення промоакцій та розповсюдження інформаційних листівок, з урахуванням того, що позивач не є ані виробником продукції торгових марок, наведених у додатках до угод, ані їх офіційним представником.

Крім того, відсутній аналіз фінансового результату обсягу реалізованої продукції за періоди, що передували проведенню промоакцій та розповсюдженню листівок, та за періоди після їх отримання. Метою такого аналізу є встановлення результату від послуг наданих ТОВ «Травелко-Груп» та ТОВ «Ламбарді».

Разом з цим, позивач не надав доказів, що свідчать про здійснення ним контролю та нагляду за здійсненням послуг, з урахуванням місця реєстрації контрагентів (м. Київ) та віддаленості пунктів за якими мали бути надані послуги.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Ламбарді» склались взаємовідносини в межах договору від 11.06.2014р. № 11/06-03. Вказаним договором передбачено, що ТОВ «Ламбарді» бере на себе обов'язок поставляти та передавати у власність покупцю товар.

Позивачем надано копії наступних документів: видаткові накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Суд вважає за необхідним вказати, що всупереч умовам договору, якими передбачено поставка на підставі зробленої заявки, останні надані не були. Перерахунок грошових коштів на користь ТОВ «Травелко-Груп» та ТОВ «Ламбарді» протягом 60 днів з дати отримання товару не відбулось.

Разом з цим, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Крім того, відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефекту результаті господарської діяльності.

Відповідно до доктрини «Ділова мета» діяльність платника податків не ставиться під сумнів, якщо у неї є мета, крім мінімізації оподаткування. В іншому випадку податкові наслідки переосмислюються у відповідності з економічною сутністю операцій та такий правочин визнається недійсним. При цьому доказування розумного змісту покладається на учасників правочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій позивача, на підставі яких ним були сформовані дані податкового обліку, з урахуванням акту перевірки по контрагенту, не підтверджено фактичне придбання товарів та послуг, а також їх зв'язок з господарською діяльністю позивача.

Суд зазначає, що згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд робить висновок про те, що позивачем не надано в повному обсязі документів, які підтверджують реальність проведених господарських операцій, понесення витрат в межах здійснення звичайної господарської діяльності. Зокрема, не надано документів, які б містили відомості про конкретний зміст та обсяг отриманих послуг, розкривали їх суть, а також підтверджували прямий причинно-наслідковий зв'язок замовлених послуг та їх результатів з господарською діяльністю, відомості про осіб, які безпосередньо здійснювали дослідження. Відсутність доказів в підтвердження причинно-наслідкового зв'язку між необхідністю понесення спірних витрат, отриманням внаслідок цього конкретного результату та досягненням завдяки цьому певної економічної мети (ефекту), позбавляє позивача права на відображення таких витрат в податковому обліку.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Радій, ЛТД» до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Радій, ЛТД» () суму судового збору в розмірі 2188 грн. (дві тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 98 коп. на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м.Харкова Харківській області, код: 37999628, МФО банку: 851011, назва банку: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 4011, призначення платежу: Судовий збір).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі виготовлено 05 червня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко