Справа № 9816/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2010 р. справа № 2а-139/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про визнання дій неправомірними стягнення щомісячних виплат на дитину, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради про стягнення на користь його сина, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має статус дитини потерпілої від Чернобильської катастрофи, з відповідача 6006 грн. за 2008 рік недоплаченої компенсації щомісячної мінімальної заробітної плати дитині шкільного віку.

Постановою суду позов було задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та його син перебувають на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради як інвалід 2 групи ЧАЕС та дитина, потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Згідно п. 8 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (надалі по тексту Закону 796) її матір ОСОБА_1 отримує виплату на дитину, батько якої є інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При визначенні зазначених виплат відповідач діяв у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року №649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону №796 потерпілим дітям та їх батькам надається гарантована державою щомісячна виплата мінімальної заробітної плати сім'ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами I або II групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої пунктом 6 цієї статті, якщо вказана дитина не перебуває на повному державному забезпеченні.

Проте, задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати позивачу щомісячної виплати мінімальної заробітної плати на її дочку шкільного віку за 2008 рік, суд не звернув увагу на те, що згідно із Законом № 107-VI від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік» дія п. 8 ч. 1 ст. 30 Закону №796 була зупинена на 2008 рік в частині виплати компенсації і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22.05.2007 року зупинення дії пункту 8 частини першої статті 30 Закону №796, передбачене пунктом 30 статті 71 Закону України Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) та втратило чинність з 09.07.2007 року. Це рішення має преюдиціальне значення для суддів при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і не мають зворотної сили.

З урахуванням наведених обставин, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а в іншій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідач в період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року діяв у відповідності діючого на той час законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради задовольнити частково.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 березня 2009 року скасувати в частині задоволення позовних вимог за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня виготовлення її тексту у повному обсязі в порядку ЦПК України.

Повний текст виготовлено 29 липня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_3