Справа № 0870/6520/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/25448/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу за касаційною скаргою Запорізької митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у справі №0870/6520/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування карток відмови та рішень про визначення митної вартості, -

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»

ім. А.М. Кузьміна» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за шостим методом від 10 лютого 2012 року №112000003/2012/000223/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 10 лютого 2012 року №112030000/2/00093 за ВМД №112030000/2012/004244; рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за другим методом №112000003/2012/000367/1 від 28 лютого 2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00135 від 28 лютого 2012 року за ВМД №112030000/2012/006144; рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за другим методом №112000003/2012/000260/1 від 15 лютого 2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00109 від 15 лютого 2012 року за ВМД №112030000/2012/004748.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не застосовано митну вартість товарів за ціною договору, оскільки надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості, а також відповідачем не наведено обставин, які свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо задекларованої позивачем митної вартості.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за шостим методом від 10 лютого 2012 року №112000003/2012/000223/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 10 лютого 2012 року №112030000/2/00093 за ВМД №112030000/2012/004244; рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за другим методом №112000003/2012/000367/1 від 28 лютого 2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00135 від 28 лютого 2012 року за ВМД №112030000/2012/006144; рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за другим методом №112000003/2012/000260/1 від 15 лютого 2012 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00109 від 15 лютого 2012 року за ВМД №112030000/2012/004748.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, Заопрізька митниця Міндоходів вернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Запорізької митниці Міндоходів підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 11 травня 2011 року між відкритим акціонерним товариством «Дніпроспецсталь» як покупцем та INTERKOMODITIES SA як продавцем укладено контракт №13110681 (специфікація №105 від 01 лютого 2012 року), за яким продавець зобов'язаний поставити позивачу феросплави на умовах DDU у відповідності до Інкотермс 2000.

Для проведення митного оформлення поставленого на виконання умов наведеного договору №13110681 товару («Феромолібден у біг-бегах. Вага чистого молібдену 13080 кг. Вміст: Мо-65.40%, Sі-0.53%, Си-0.23%, S-0.059%, С-0.037%, Р-0.043%. Лот 220С. Виробник - ООО «Сорский ФМЗ», країна виробництва - RU») позивачем до митного органу 10 лютого 2012 року подана вантажна митна декларація №112030000/2012/004244 та документи: зовнішньоекономічний договір №13110681 від 11 травня 2011 року, специфікація №105 від 01 лютого 2012 року, реліз (пакувальний лист) б/н від 01 лютого 2012 року, виставлений рахунок №МО-12-004 від 02 лютого 2012 року, накладна СМР №1201375 від 02 лютого 2012 року, сертифікат якості б/н від 12 грудня 2011 року (з перекладом), висновок ДП «ДІАЦМВТР» №9/86 від 09 лютого 2012 року, інформація Меtal Рrices, експортна декларація

ЕХ №MRN 12NL030B54224A0E79 від 02 лютого 2012 року, сертифікат про походження №РА 1535899 від 02 лютого 2012 року, договір між «NTERKOMODITIES SA та його продавцем №ІС-WOG/2012 від 29 грудня 2011 року, рахунок виставлений «INTERKOMODITIES SA» його продавцем №293729 від 01 лютого 2012 року.

Митну вартість ввезеного товару позивачем визначено за першим методом (ціною договору).

Відповідачем після перевірки наданих документів та аналізу рівня митної вартості ідентичних та подібних товарів ЄАІС Держмитслужби, митне оформлення яких вже здійснено, виявлено, що вартість задекларованого товару відрізнялась від рівня митної вартості аналогічних товарів, імпортованих на митну територію України, та витребувано додаткові документи: відповідну бухгалтерську документацію (документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства виробника; документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу підприємства продавця) та інші документи за власним бажанням.

Позивач відмовився від надання додаткових документів та здійснив запис про причини такої відмови.

Відповідачем 10 лютого 2012 року прийнято рішення №112000003/2012/000223/1 про визначення митної вартості товару за шостим методом та 10 лютого 2012 року видано картку відмови у митному оформленні товару №112030000/2/00093, в якій умовою здійснення митного оформлення та пропуску товарів через митний кордон України є подання нової ВМД за митною вартістю, визначеною митним органом.

10 лютого 2012 року позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/004279, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем», із визначеною митним органом вартістю ввезеного товару.

15 лютого 2012 року для здійснення митного оформлення товару («Феровольфрам у біг-бегах. Вага нетто 10000кг. Вага чистого вольфраму 7677кг. Фракція 10-50mm, 90% min. Вміст W-76.77%, С-0.072%, Р-0.033%, S-0.058%, Sі-0.44%, Мn-0.13%, Си-0.132%, Аs-0.042%, Ві-0.03%, Рb-0.005%, Sb-0.03%, Sn-0.049%. Виробник: «VIETNAM YOUNGSUN TURGSTEN INDUSTRY CO.LTD», країна виробництва VN), ввезеного на виконання умов контракту №13110681 (специфікація №103 від 25 січня 2012 року) подана вантажна митна декларація №112030000/2012/004748 та надані відповідні документи: зовнішньоекономічний договір

№13110681 від 11 травня 2011 року, специфікація №103 від 25 січня 2012 року, виставлений рахунок №Тії-12-002 від 26 січня 2012 року, накладна СМК №120121.1 від 27 січня 2012 року, реліз (пакувальний лист) б/н від 25 січня 2012 року, висновок ДП «ДІАЦМЗТР» №9/73

від 03 лютого 2012 року, декларація ТІ №МЯК 121МЬ000510ІР821777 від 25 січня 2012 року, сертифікат якості б/н від 02 грудня 2011 року, договір між «INTERKOMODITIES SA» та його продавцем №2012-ІСЛМОК від 05 січня 2012 року, рахунок, виставлений «INTERKOMODITIES SA» його продавцем №12-00022 від 24 січня 2012 року.

Митну вартість ввезеного товару позивачем визначено за першим методом (ціною договору).

Митним органом перевірено документи подані для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та проаналізовано рівень митної вартості ідентичних та подібних товарів ЄАІС Держмитслужби, митне оформлення яких вже здійснено, та витребувано додаткові документи: відповідну бухгалтерську документацію (документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства виробника; документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства продавця; документація, згідно якої товар було знято зі складу підприємства продавця; документація, згідно якої товар було знято зі складу підприємства виробника); сертифікат про походження товару; інші документи за бажанням декларанта.

Позивач надав Запорізькій митниці обґрунтування щодо причин неможливості подання додатково витребуваних документів шляхом подачі службової записки №121-185

від 15 лютого 2012 року.

Відповідачем 15 лютого 2012 року прийняте рішення №112000003/2012/000260/1 про коригування митної вартості товару за другим методом, застосована наявна у митного органу інформація про вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну, і час експорту є максимально наближеним до нього.

Також 15 лютого 2012 року відповідачем видано картку відмови у митному оформленні товару №112030000/2/00109 за поданою ВМД №112030000/2012/004748, умовою здійснення митного оформлення та пропуску товарів через митний кордон України зазначене подання нової ВМД за митною вартістю, визначеною митним органом.

Позивач 15 лютого 2012 року подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/004773, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем», із визначеною митним органом вартістю ввезеного товару.

Також позивачем 28 лютого 2012 року для здійснення митного оформлення товару («Ферованадій у бочках, фракція 5x50мм. Вага нетто 10000 кг. Вага чистого ванадію 7990кг. Вміст: SI-79.9%, 5і-0.76%, Al-1.4%, Р-0.017%, С-0.18%, S-0.038%, Си-0.05%, Мn-0.31%. Виробник: Vanchem Vanadium Product Ltd Країна виробництва: ZА»), ввезеного на виконання умов контракту №13110681 (специфікація № 111 від 14 лютого 2012 року), подана вантажна митна декларація №112030000/2012/006144 та надані відповідні документи: зовнішньоекономічний договір №13110681 від 11 травня 2011 року, специфікація №111

від 14 лютого 2012 року, комерційна пропозиція від 09 грудня 2011 року, виставлений рахунок №VN-12-003 від 15 лютого 2012 року, реліз (пакувальний лист) б/н від 14 лютого 2012 року, накладна СМR №120208-2 від 15 лютого 2012 року, висновок ДП «ДІАЦМЗТР» №9/113 від 22 лютого 2012 року, інформація Меtal Рrices, декларація ТІ №MRN 12NL0005101FА1АF37 від 14 лютого 2012 року, сертифікат якості б/н (з перекладом), замовлення на купівлю між «INTERKOMODITIES SA» та його продавцем № від 09 лютого 2011 року, рахунок виставлений «INTERKOMODITIES SA» його продавцем № від 14 лютого 2012 року.

Митну вартість ввезеного товару позивачем визначено за першим методом (ціною договору).

Митним органом перевірено документи подані для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та проаналізовано рівень митної вартості ідентичних та подібних товарів ЄАІС Держмитслужби, митне оформлення яких вже здійснено, та витребувано додаткові документи: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; відповідна бухгалтерська документація (документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства виробника; документація, згідно якої товар було знято з обліку (балансу) підприємства продавця; документація, згідно якої товар було знято зі складу підприємства продавця; документація, згідно якої товар було знято зі складу підприємства виробника; витяги з електронних бухгалтерських журналів підприємства-продавця, які можуть підтверджувати вартість товару); сертифікат про походження товару; інші документи за бажанням декларанта.

28 лютого 2012 року позивач надав Запорізькій митниці обґрунтування щодо причин неможливості подання додатково витребуваних документів шляхом подачі службової записки №121 -216 від 28 лютого 2012 року.

Відповідачем 28 лютого 2012 року прийняте рішення №112000003/2012/000367/1 про коригування митної вартості товару за другим методом, застосована наявна у митного органу інформація про вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну, і час експорту є максимально наближеним до нього.

28 лютого 2012 року відповідачем видано картку відмови у митному оформленні товару №112030000/2/00135 за поданою ВМД №112030000/2012/006144, умовою здійснення митного оформлення та пропуску товарів через митний кордон України зазначене подання нової ВМД за митною вартістю, визначеною митним органом.

Позивачем 28 лютого 2012 року подано митному органу нову митну декларацію №112030000/2012/006167, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем», із визначеною митним органом вартістю ввезеного товару.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, при цьому виходив з того, що рішення про коригування митної вартості прийняті відповідачем протиправно, тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним такий висновок суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 259 Митного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Статтею 266 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 267 Митного кодексу України митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті;

4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Використані декларантом відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Статтею 268 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, за митну вартість береться вартість операції з ідентичними товарами, які продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339

від 09 квітня 2008 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (чинною на момент виникнення спірних правовідносин)для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс); банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі «Для відміток митного органу».

Відповідно до пункту 13 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20 грудня 2006 року, декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у пункті 11 цього Порядку, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. У разі відмови подати додаткові документи декларант робить відповідний запис із зазначенням дати, прізвища та проставляння свого підпису на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості.

Таким чином, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей, який може бути зумовлений неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

При цьому, витребовуючи додаткові документи, відповідачем не зазначено, які саме відомості ці документи мають підтвердити або які розбіжності у поданих для митного оформлення товару документах усунути, з огляду на те, що позивачем для митного оформлення товару разом з вантажними митними деклараціями надані усі необхідні для підтвердження заявленої ним митної вартості документи.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновок суду апеляційної інстанції, що рішення про коригування митної вартості прийняті відповідачем протиправно.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду

від 13 лютого 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: