Справа № 489/2017/15-а
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а/489/149/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2015 року Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Алейнікової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивачка вказує на, те що 12 березня 2015 року відносно неї винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП, за не оформлення відповідних документів, які дають право експлуатувати реконструйований житловий будинок по пров. Весняному,10.

З даною постановою вона не згодна, оскільки вона є власницею лише 44/200 частки житлового будинку, інший співвласник не отримує свідоцтво про право на спадщину, через що вона позбавлена можливості вирішити питання про реальний поділ житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій він розташований, що в подальшому дасть їй можливість узаконити самовільні споруди. невиконання припису в повному обсязі сталося з причин, що від неї не залежать.

Посилаючись на викладене, просила суд скасувати постанову № 53 від 12 березня 2015 року та закрити провадження у справі.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що немає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 квітня 2014 року головним державним інспектором Миколаївського інспекційного відділу Південного інспекційного управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області Савчуком О.С. в присутності ОСОБА_3 на підставі заяви ОСОБА_5, відповідно до направлення від 27 березня 2014 року проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, стандартів і правил ОСОБА_3, в результаті якої встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, будівельні роботи проведено власними силами.

Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 червня 2006 року ОСОБА_3 належить 44/200 часток житлового будинку № 10 з відповідною часткою господарських та побутових будівель і споруд по АДРЕСА_1.

Відповідно до наданої забудовником копії технічного паспорту на зазначений житловий будинок, встановлено самовільне виконання будівельних робіт з реконструкції житлового будинку: будівництво нежитлової прибудови літ. А2-1, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також встановлено, що зазначений об'єкт підключений до інженерних мереж в порушення вимог п.1.6 ДБН: А.3.1-5:2009 «Організація будівельного виробництва». Даний об'єкт належить до ІІ категорії складності згідно додатку М ДБН А.2.2-3:2012.

На момент перевірки будівельні роботи завершені та не виконуються. Документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, не надано.

На підставі зазначеної перевірки 7 квітня 2014 року видано припис № 94 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким від ОСОБА_3 вимагалося усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом оформлення відповідних документів на об'єкт «Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1» в порядку, встановленому чинним законодавством у термін до 9 червня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою № 76 по справі про адміністративне правопорушення від 18 квітня 2014 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП

Постановою начальника Управління Державного архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Малій К.А. № 53 від 12 березня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 КУпАП - невиконання вимог припису від 7 квітня 2914 року № 94 - та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Постанову, як вбачається з матеріалів справи, про накладення адміністративного стягнення позивачці направлено поштою.

Згідно ст. 254 КУоАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Частиною 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки. Зокрема, посадові особи мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт тощо.

Відповідно до ч. 1ст. 188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник позивачки в судовому засіданні посилався на те, що інспектром позивачці було рекомендовано усунути порушення, шляхом оформлення відповідних документів на об'єкт «Реконструкція житлового будинку».

Позивачка в своєму позові посилалася на те, що у неї існують об'єктивні перешкоди для оформлення самозабудов, але вона намагалася і намагається на теперішній час це зробити.

Так, після отримання припису головного державного інспектора вона намагалася усунути порушення та звернулася до суду з заявою про виправлення описок в рішенні про право на спадщину, з подальшою метою подачі позову про реальний поділ цього будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою, в тому числі з метою надання відповідних документів в інспекцію про право користування земельною ділянкою.

Вона намагалася розшукати інших спадкоємців нерухомого майна.

Спадкоємець іншої частки зазначеного житлового будинку, як їй стало на теперішній час відомо, проживає в Росії. Проте, не оформлює своїх спадкових прав, чим перешкоджає оформленню документації на реконструкцію спільного домоволодіння, в тому числі на земельну ділянку, на якій спадкове майно знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для доведення факту вчинення адміністративного правопорушення відповідач повинен був встановити, що дії (бездіяльність) позивачки є протиправними і в цьому є її вина, яка виражається у формі умислу чи необережності, тобто, Інспекція ДАБК у Миколаївській області повинна була встановити і довести, що ОСОБА_3 умисно не виконала вимоги припису від 7 квітня 2014 року, а тому, на думку суду, передчасним є висновок про вчинення останною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Не зважаючи на ці обставини, відповідачем винесена оскаржувана постанова.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що слід скасувати оскаржувану постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Миколаївській області у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, у зв'язку з тим, що її винесено відповідачем без врахування зазначених вище обставин у справі, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3. підлягає частковому задовольню.

Керуючись ст.ст.11,14, 99, 104, 122, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області № 53 від 12 березня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Спінчевська