Справа № 2-а-1023/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1023/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2011 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ Козівського РВ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови ВО1 № 000027 від 2 жовтня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, вказуючи, що 2 жовтня 2010 року інспектором з ОАТ Козівського району Тернопільської області була складена постанова серії ВО1 № 000027 , з якої вбачається, що він 2 жовтня 2010року, о 13 год. 40 хв., на 104 кілометрі автодорозі Стрий-Ковель-Кіровоград-Знам»янка, управляючи транспортним засобом «Рено» із д.н.з. НОМЕР_1, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, і цією постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 та ст. 122 ч.2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн..

Позивач, вважаючи дії працівника з ОАТ Козівського району Тернопільській області неправомірними, а винесену ним 2 жовтня 2010 року постанову серії ВО1 № 000027 незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про її скасування.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить їх задоволити, дав суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому суд вважає, що відповідач без поважних на те причин не зявився до суду, що дає суду підставу розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих підстав.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Судом встановлено, що постановою серії ВО1 № 000027, винесеною 2 жовтня 2010 року працівником з ОАТ Козівського району Тернопільській області, позивача за порушення дорожнього знаку Напрямок руху по смугах було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 та ст. 122 ч.2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн..

В судовому засіданні позивач пояснив, що він хоч постійно управляє належним йому транспортним засобом із номерним знаком, який зазначено працівником ДАІ у постанові, і 2 жовтня 2010 року управляв ним, однак не зустрічав працівників ДАІ, а тому і не був зупинений ними, жоден працівник ДАІ зауважень цього дня щодо порушення ним Правил дорожнього руху йому не робив, на нього не складався протокол про адміністративне правопорушення та не виносилася постанова про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає дії працівника ВДАІ незаконними, оскільки дані у постанові не відповідають дійсності. Про те, що на нього було накладено адміністративне стягнення він дізнався лише 17 лютого 2011 року із повідомлення Державної виконавчої служби про необхідність сплати штрафу, у звязку з чим визначений законом строк на оскарження безпідставно винесеної постанови він пропустив з поважних причин.

В своїх поясненнях позивач також зазначив, що відповідач, виносячи постанову про порушення ним Правил дорожнього руху, не залучив у якості свідків осіб, які би могли бути очевидцями зазначеного факту, та не відібрав від них письмових пояснень. А так як 2 жовтня 2010 року його транспортний засіб не зупиняли працівники ДАІ та жодних звинувачень з їх сторони у його адресу висунуто не було, то з тих підстав просить дії працівника ДАІ визнати неправомірними та скасувати винесену ним постанову.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.2 ст.122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 2 жовтня 2010 року, з якої видно, що він вчинив правопорушення, передбачене вищевказаними статтями, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чого зроблено не було. Протокол про адмінпорушення на вимогу суду відповідачем представлений не був. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ВДАІ щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 гривень слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Скасувати постанову серії ВО1 № 000027 від 2 жовтня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за за ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 500 гривень, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_2