Справа № 823/1045/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року справа № 823/1045/15

12 год. 27 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання Педані О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, представника позивача - ОСОБА_2 (за договором), представника Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області Блохи Я.М. - за довіреністю, представника Черкаської обласної державної адміністрації Попова В.О. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області та Черкаської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 26.01.2015 звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позов до Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - відповідач), в якому просить зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію Черкаської області прийняти відповідне рішення та внести зміні до договору оренди земельної ділянки, що розташована в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 17.03.2005, який зареєстровано у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22.04.2005 за № 24, а саме: в частині заміни орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, а також вчинити дії, щодо державної реєстрації вказаних прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.10.2014 позивач звернулась до Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області з заявою про внесення змін до договору оренди зелі в межах Домантівської сільської ради Золотоніського району від 17.03.2005, який зареєстровано у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22.04.2005 за № 24, а саме: в частині заміни орендаря з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 У відповідь позивача повідомлено, що підстави для внесення змін до вказаного договору відсутні. Вважаючи відмову неправомірною, позивач просила суд зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію Черкаської області розглянути її заяву та внести відповідні зміни до договору оренди.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2015 відкрите провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.02.2015 до участі в розгляді справи в якості другого відповідача залучено Черкаську обласну державну адміністрацію.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.04.2015 дану справу передано за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник адміністративний позов підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених вище і додаткових поясненнях по справі та просили суд задовольнити позов повністю, зазначивши при цьому, що позовні вимоги стосуються тільки Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, а до Черкаської обласної державної адміністрації вимоги відсутні.

В судовому засіданні представник Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області вирішення даного адміністративно правового спору відніс на розсуд суду.

Представник Черкаської обласної державної адміністрації в судовому засіданні зазначив, що стосовно органу який він представляє відсутні позовні вимоги, а вносити зазначені позивачем зміни до вказаного договору оренди землі відповідно до вимог чинного законодавства України має саме Золотоніська районна державна адміністрація Черкаської області, як сторона чинного договору оренди землі.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17.03.2005 між Золотоніською районною державною адміністрацією Черкаської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на сорок дев'ять років укладений договір оренди землі площею 10 га, в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району. 22.04.2005 вказаний договір зареєстрований Черкаською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за № 24, термін дії договору до 31.12.2053.

В подальшому, 01.03.2011 відповідно до вимог ст. 1130-1131 Цивільного кодексу України між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір про спільну діяльність, згідно з яким сторони спільно використовують вказану земельну ділянку, крім того вказаним договором передбачена можливість використання земельної ділянки, в тому числі й після смерті однієї з сторін, іншою стороною договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що 07.09.2012 складено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 40, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2

Як вбачається з матеріалів і обставин справи, 01.10.2014 позивачем до Золотоніської районної державної адміністрації подано заяву про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що розташована в адміністративних межах Домантівської сільської ради

Золотоніського району від 17.03.2005, який 22.04.2005 зареєстрований Черкаською регіональною філією ДП «Центр ДЗК» за № 24, а саме: в частині заміни орендаря з ОСОБА_5 на ОСОБА_1, яка є донькою та спадкоємцем померлого ОСОБА_5

На вказану заяву позивача, Золотоніською районною державною адміністрацією листом від 26.12.2014 повідомлено ОСОБА_1 про те, що внесення змін до договору оренди землі від 17.03.2005 зареєстрованого 22.04.2005 за № 24 про заміну орендаря неможливе, в зв'язку з тим, що вказаний орган не наділений повноваженнями надавати у власність або у користування земельні ділянки для рибогосподарських потреб.

Вказана відмова слугувала для звернення позивача до суду з даним позовом за захистом свої прав, свобод та інтересів.

Відносини щодо оренди земельної ділянки та припинення договору оренди врегульовані Цивільним кодексом України (надалі - ЦКУ), Земельним кодексом України (надалі - ЗКУ) та Законом України «Про оренду землі».

На підставі ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) та ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», підставами припинення договору оренди землі, є: закінчення строку, на який його було укладено; викуп земельної ділянки для суспільних потреб та примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерть фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмова осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідація юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Частиною 5 статті 93 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Таким чином, смерть фізичної особи - орендаря не є безумовною підставою для припинення договору, оскільки разом із правом оренди земельної ділянки до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі.

Вирішуючи питання на предмет порушених прав, свобод та інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до виданого повторно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.06.2008 позивач по справі ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується відповідним записом в Книзі реєстрації народжень за № 351 від 24.09.1974.

Також судом встановлено, що позивач є спадкоємцем та вступила у спадщину померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про право спадщини за законом від 31.07.2013 та спадковою справою № 426 за 2012 рік зареєстрованою в реєстрі за № 1074.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач по справі ОСОБА_1 окрім того що є спадкоємцем орендаря ОСОБА_5, в контексті ст. 7 Закону України «Про оренду землі» є особою, яка використовувала цю земельну ділянку разом з орендарем і виявила бажання стати орендарем для подальшого здійснення господарської діяльності. Вказане, окрім договору про спільну діяльність від 01.03.2011, підтверджується також спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з яким позивач по справі ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 16.08.2012 року, свідоцтвом платника єдиного податку серії НОМЕР_4, згідно з яким одним з видів господарської діяльності позивача є прісноводне рибництво (аквакультура).

Згідно довідки Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 934 від 14.11.2013 умови договору оренди земельної ділянки від 17.03.2005 зареєстрованого 22.04.2005 за № 24, орендарем якого був ОСОБА_5, виконує його спадкоємець - ОСОБА_1, останньою умови договору виконуються, орендна плата сплачується до місцевого бюджету вчасно та у повному обсязі.

Сплата орендних платежів позивачем також підтверджується квитанціями № к14/1/228 від 18.02.2014 та № к14/3/48 від 03.07.2014.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем орендаря ОСОБА_5, а також оскільки вона використовувала вказану земельну ділянку разом з орендарем і виявила бажання стати орендарем по чинному на час судового розгляду справи договору оренди, відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» саме вона володіє переважним правом на отримання в оренду цих земельних ділянок після смерті орендаря.

Твердження представника Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області про відсутність повноважень надавати у власність або у користування земельні ділянки для рибогосподарських потреб суд розцінює критично, оскільки позивач зверталась до відповідача про внесення змін до чинного договору оренди земельної ділянки від 17.03.2005 зареєстрованого 22.04.2005 за № 24 з приводу заміни сторони договору, а саме: орендаря з ОСОБА_5 на ОСОБА_1, але аж ніяк не про виділення у власність або у користування зазначеної земельні ділянки.

Крім того, п. 31 Договору оренди землі від 17.03.2005 передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру № НВ-013 від 14.11.2013 власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0001 зареєстрованої 22.04.2005 є Золотоніська РДА - , а орендарем є ОСОБА_5 - ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Також, згідно листа головного управління Держземагентства у Черкаській області № 940/0/300-14-СГ від 30.09.2014 за вказаних обставин можливо внести зміни до чинного договору оренди земельної ділянки від 17.03.2005 року зареєстрованого 22.04.2005 за № 24 з приводу заміни сторони договору, а саме: орендаря з ОСОБА_5 на ОСОБА_1, однак тільки належною стороною даного договору - орендодавцем.

Таким чином твердження представника Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області про те, що вказані зміни до зазначеного договору оренди землі повинна вносити Черкаська обласна державна адміністрація є помилковим.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На цій підставі, керуючись правом, наданим ч. 2 ст.11 КАС України, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є заміна орендаря на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, оскільки згідно п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При цьому, суд зазначає, що з урахуванням встановлених обставин справи слід задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Золотоніську районну державну адміністрацію Черкаської області прийняти відповідне рішення щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки, що розташована в адміністративних межах Домантівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 17.03.2005, який зареєстровано у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 22.04.2005 за № 24, а саме: в частині заміни орендаря з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, а також вчинити дії, щодо державної реєстрації вказаних прав.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. відповідно до квитанції № ПН6510 від 26.01.2015.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст рішення складено у повному обсяз 03.06.2015