Справа № 14190/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2010 р.справа № 2а-176/2009

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2009 року ОСОБА_2, мати неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом, де просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та невиплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у 2007-2008 роках, стягнути з відповідача суму у розмірі 6090,71 грн. у вигляді недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з жовтня 2007 року по 31 грудня 2008 року.

Ухвалою суду від 12 березня 2009 року було замінено на належного позивача ОСОБА_1 (а.с.39), оскільки вона фактично з 25 жовтня 2007 року по 27 травня 2009 року перебувала на обліку у відповідача, за згодою ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 здійснювала догляд заа дитиною та отримувала щомісячну допомогу (а.с.8, 9, 19-21).

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2009 року у задоволені позову було відмовлено у зв'язку із пропуском строку звернення до суду по вимогам за 2007 рік, а за 2008 рік за необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, на підставі заяви до відповідача від імені матері дитини ОСОБА_2, яка має доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходилася на обліку у відповідача та отримує з 25 жовтня 2007 року виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік було встановлено наступне:

- абзац 3 частини 2 ст. 56 Закону: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач проводив виплати відповідно до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 14 ст. 71 втратили чинність, як такі, що визнані неконституційним. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що вищезазначене рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007з 09.07.2007 року.

Тому, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дійсно слід керуватися ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно та обґрунтовано було застосувано положення ч.2 ст. 99 КАС України якою визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказував на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, та просив на цій підставі відмовити в задоволенні позову.

Позивач звернулась до суду з позовом 29 січня 2009 року, тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, підстав поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги за період з 25 жовтня по 31 грудня 2007 року задоволенню не підлягають, а тому в задоволенні позовних вимог за цей період обґрунтовано було відмовлено за пропуском строку.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог за 2008 рік виходячи з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стаття 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»була викладена в наступній редакції «допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 28/2008 (№ 10-рп/2008) положення наведених законів, якими визначено розмір державної допомоги по догляду за дитиною не визнавалися неконституційними, що свідчить про їх чинність та про правомірність дій відповідача щодо нарахування і виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Таким чином, у 2008 році відповідачем провадилася щомісячна виплата допомоги по догляду за дитиною у відповідності до чинної норми Закону і підстав для перерахунку збільшенної суми у відповідача не було.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та стосуються особистого розуміння вищезазначених нормативних актів.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2009 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 16 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_4