Справа № 2-а-3019/11
Суддя: Школа М. Г.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3019/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" травня 2011 р.

Кролевецький районний суд Сумської області

в особі судді - Школи М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кролевці справу за позовом ОСОБА_1 до відділення Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Івано-Франківській області, інспектора ДПС Тлумацького ВДАІ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що постановою серії АІ №250335 від 09.04.2011 року винесеною інспектором Тлумацького ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3М його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 300 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він 09 квітня 2011 року о 17 годині 41 хв. в населеному пункті Діброва (Тлумацького району на а/д Івано-Франківськ-Тернопіль) керував автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 87 км/год., при обмеженні - 60 км/год., перевищив встановлену швидкість на 27 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» № 0510180.

Зі змістом вказаної постанови та накладеним на нього вказаною постановою адміністративним стягненням він не згоден, обґрунтовуючи свою позицію наступним чином.

09 квітня 2011 року о 17 годині 00 хв. в населеному пункті Діброва ( Тлумацького району на а/д Івано-Франківськ-Тернопіль ) він рухався на вказаному вище автомобілі зі швидкістю 65 км/год. та був зупинений інспектором Тлумацького ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 який йому повідомив, що зафіксував швидкість його автомобіля 87 км/год. і що, він перевищив дозволену швидкість руху на вказаній ділянці дороги на 27 км/год. Він пояснив, що рухався зі швидкістю 65 км/год. Свою позицію він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інспектор не взяв до уваги його заперечення та склав адміністративний протокол, а потім на підставі вказаного протоколу інспектор виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, не дивлячись на його категоричну незгоду з рішенням інспектора.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні докази належності вимірюваної швидкості саме його автомобілю, оскільки попереду нього рухались декілька автомобілів, то викликає сумнів, що відображена на приладі «Беркут» швидкість належна саме його автомобілю, а за таких умов руху різниця навіть у кілька секунд може означати, що насправді приладом було зафіксовано швидкість іншого автомобіля, який рухався попереду його автомобіля. Фактично йому інспектором, що склав протокол, на вимогу підтвердити нібито його перевищення швидкості, було продемонстровано лише швидкість, з якою нібито він рухався, без часу, з якого було зроблено вимірювання та інш. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля за таких умов неможливо. Крім того, інспектор ДПС під час вимірювання тримав прилад «Беркут» у руці, що робить можливим рух його рукою назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Таке використання приладу не передбачене виробником - в інструкції по застосуванні є тільки стаціонарний та патрульний режим, в обох випадках прилад повинен бути нерухомо закріплений.

Інспектор ДПС провів процес виявлення обставин по справі з дуже спрощеним підходом о 17 годині 41 хв. ( згідно протоколу) він зупинив ТЗ і вже о 17 год. 44 хв. закінчив розгляд адміністративної справи. Зясувати всі обставини, до того ж не маючи жодного доказу і без опитування свідків, просто не можливо, та ще за такий період часу одну хвилину.

Таким чином він вважає, що при винесенні постанови були грубо порушені вимоги ст.ст.245, 252, 280 КУпАП по всебічному, повному і обєктивному зясуванню обставин кожної справи в їх сукупності, вирішенню її в точній відповідності з законом.

З урахуванням зазначеного, він просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АІ №250335 від 09.04.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, а також зазначив, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі не надали. Причин неявки суду не повідомили. Письмових заперечень чи заяви про визнання позову також не надали.

За таких обставин відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

По справі встановлено, що на підставі протоколу серії АІ1 № 134061 про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2011 року, складеного інспектором Тлумацького ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 (а.с. 5) було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 300 грн. (а.с. 6).

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_1 09 квітня 2011 року о 17 годині 41 хв. в населеному пункті Діброва (Тлумацький район, а/д Івано-Франківськ-Тернопіль) керував автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 87 км/год., при обмеженні - 60 км/год., перевищив встановлену швидкість на 27 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Беркут» № 0510180. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.12.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_1, записаних в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він рухався з дозволеною правилами дорожнього руху швидкістю на вказаній ділянці дороги. ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним правопорушення, однак інспектором не були взяті до уваги його пояснення, свідків при складанні протоколу не залучали.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, як передбачено ст. 245 КУпАП.

При винесенні постанови посадова особа згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України №185 від 22 лютого 2001 р., зокрема п. 2.6 Інструкції, яким встановлено, що у випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, імена та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків; відповідно до п. 2.7 вказаної Інстукції, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення свідків правопорушення, фото-, відеоматеріали).

Відповідно до ст. 251 КУпАП до доказів по справі про адміністративне правопорушення відноситься протокол, пояснення особи, яка притягується до відповідальності, пояснення свідків та інш. Як вбачається з матеріалів справи, єдиним доказом по справі є складений 09 квітня 2011 року протокол, в якому міститься заперечення позивача щодо допущеного ним порушення вимог п.12.4 ПДР.

У винесеній інспектором Гарасимівом В.М. постанові не взяті до уваги заперечення ОСОБА_1, його пояснення щодо незгоди з протоколом, тобто нічим не спростовані пояснення ОСОБА_1, не дана оцінка доказів, зокрема, поясненням ОСОБА_1, що суперечить положенням ст.ст.245, 252 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В свою чергу відповідачі жодних доказів порушення ОСОБА_1 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України не надали.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Статтею 71 КАС України передбачений обовязок сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, будь-яких доказів, які б свідчили про правомірність дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення чи винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач суду не надав.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обовязку суд витребовує названі документи та матеріали.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На пропозиції суду, які були викладені в ухвалі від 21 квітня 2011 року, надати письмові заперечення проти позову, а також докази, якими вони обґрунтовуються, відповідачі відповідних доказів не надали, а тому суд вирішує спір на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні факт порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена цим Законом, не знайшов свого підтвердження.

Виходячи з вищевказаного, слід зробити висновок про те, що відповідачі не довели правомірність свого рішення, обґрунтованості винесеної постанови від 09 квітня 2011 року про притягнення позивача до адмінвідповідальності. При цьому суд враховує, що інших доказів, як то показань свідків, кіно-, фото фіксації немає.

Таким чином, з урахуванням того, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення спростовуються поясненнями ОСОБА_1, викладеними в позовній заяві, беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 в протоколі від 09 квітня 2011 року не зазначені свідки вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, при цьому відповідачами у справі без поважних причин не надано доказів на підтвердження обставин зазначених у протоколі та не спростовані вищезазначені доводи позивача, суд прийшов до висновку про те, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог і скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з наступним закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.252, 293 КпАП України, ст.ст. 4; 11; 71, 128, 160-163, ст. 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АТ №250335 від 09 квітня 2011 року, винесену інспектором ДПС Тлумацького ВДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень.

Провадження у справі, розпочате відносно ОСОБА_1 згідно протоколу серії АІ1 №134061 09 квітня 2011 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_4