Справа № 14381/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2010 р. справа № 2а-91/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води на постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-91/08 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води про визнання незаконними дій та зобовязати здійснити перерахунок і призначення пенсії та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води та зобовязати відповідача провести з 14 листопада 2007 року призначення та перерахунок її пенсії виходячи із розміру 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до положень статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткової пенсії відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року ОСОБА_1 поновлено строк на звернення до адміністративного суду за хистом своїх прав та задоволено її позов. А саме, визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води та зобовязати відповідача починаючи з 14 листопада 2007 року перерахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію і додаткову пенсію відповідно до положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З зазначеним рішення суду не погодився відповідач та подав до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року та направити справу на новий розгляд.

На обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на правомірність своїх дій щодо застосування до спірних правовідносин положень постанов Кабінету Міністрів України, а також на неврахування судом положень ст.ст.62, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

Позивачкою надіслані до суду письмові заперечення проти апеляційної скарги відповідача, в яких вказується на законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції, у звязку з чим просить залишити постанову суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При перегляді в апеляційному порядку постанови Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року, колегією суддів встановлено, що позивачка є інвалідом 3-ї групи та має статус першої категорії особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, що відповідачем по справі не оспорюється

Предмет спору по цій справі стосується питання визначення розміру державної пенсії по інвалідності 3-ї групи та додаткової пенсії позивачки, та застосування у виниклих спірних правовідносинах положень статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»і постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 62 Закону № 796-ХІІ визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до вимог статті 63 Закону № 796-ХІІ фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Таким чином, вищенаведені норми Закону свідчать про те, що вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії відповідно до положень статті 50, 54 вказаного Закону № 796-ХІІ виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що територіальний орган ПФУ, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати державної та додаткової пенсій постраждалим особам, внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинно було діяти відповідно до вимог статті 50 та статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»і здійснювати позивачці відповідні нарахування, але на порушення зазначених статей таких нарахувань не проводив, керуючись в своїй діяльності приписами підзаконних актів,чим і допустив протиправні дії.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає, що суд правильно не взяв до уваги доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для реалізації програми з виплати державної та додаткової пенсій, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Висновки суду узгоджуються з Порядком обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого чинною постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523, положення якої стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статті 54 Закону № 796-ХІІ. А в пункті 2 постанови від 3 січня 2002 року № 1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначеної статті Закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

З огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що при розрахунку держаної пенсії, передбаченої статтею 54 Закону № 796-ХІІ та додаткової пенсії, передбаченої ст. 50 Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону № 1058-IV не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції щодо вищенаведених обставин не спростовують, а тому відповідно не можуть слугувати підставою для скасування судового рішення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що вищенаведений порядок обчислення позивачці державної та додаткової пенсій, тобто їх розрахунку виходячи із положень статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ, у даних спірних правовідносинах може бути застосований лише за той період часу, коли дія цих норм не була змінена.

Суд першої інстанції не придав значення періоду дії Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 р., яким змінювалася редакція статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ. Проте, наведене у даних спірних правовідносинах є ключовим моментом, оскільки йдеться про неправомірність дій субєкта владних повноважень, і зясування цього питання впливає на правильність застосування законодавства та має значення для вирішення питання правомірності нарахування і виплати позивачці державної та додаткової пенсій в розмірах менших ніж це визначено ст.ст.50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Помилковим судове рішення першої інстанції є в частині визначення періоду перерахунку пенсії позивачки відповідно до положень статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ, до якого зобовязаний відповідач, оскільки у період з 01.01.2008 р. та до 22.05.2008 р. положення статей 50, 54 зазначеного Закону діяли в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», і лише Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-р/2008 ці положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»були визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином у 2008 році до прийняття рішення Конституційного Суду України № 22-рп/2008 від 22.05.2008 р. у відповідача не було підстав для проведення перерахунку та виплати позивачці державної пенсії виходячи із восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Тобто, у період з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року, відповідач діяв законно, а вже з 22 травня 2008 року повинен був виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актам, застосовувати як вихідний критерій обрахунку пенсій позивачки мінімальну пенсію за віком, встановлену Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»та «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції повинно бути змінена в частині періоду перерахунку пенсії позивачки.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води залишити без задоволення, постанову Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року змінити в частині визначення періоду перерахунку держаної і додаткової пенсії ОСОБА_1 до здійснення якого зобовязано Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води

Викласти абзац четвертий постанови Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року в наступній редакції

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Жовті Води здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 держаної та додаткової пенсії відповідно до положень статті 50 та пункту 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи із розрахунку розміру шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи із розрахунку 50 процентів мінімальної пенсії за віком, за період з 14 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період починаючи з 22 травня 2008 року, за виключення сум державної та додаткової пенсії отриманих позивачкою за вказаний період

В іншій частині постанову Жовтоводського суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2009 року залишити без змін

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця починаючи з наступного дня після виготовлення повного тексту постанови апеляційної інстанції

Повний текст постанови виготовлено 01 лютого 2010 року.

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3