Справа № 2-а-810/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-810/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до ОР ДПС ВДАІ м.Тернополя про скасування постанови ВО1 № 041493 від 28 січня 2011 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вважаючи дії працівника ОР ДПС відділу Державної автомобільної інспекції м.Тернополя неправомірними, а винесену ним 28 січня 2011 року постанову серії ВО1 № 041493 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн. незаконною, звернулася до суду із адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності по наявних доказах у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, пояснення свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що позивачка 28 січня 2011 року в м.Тернополі, на вул.Микулинецькій, керуючи транспортним засобом РЕНО КАНГО із д.н.з. НОМЕР_1, була зупинена працівником ДПС, останній склав протокол, в якому зазначив, що позивачка проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора, і за вищезазначене правопорушення притягнув її до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн..

В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона не згідна із постановою працівника ДПС, оскільки 28 січня 2011 року вона, керуючи транспортним засобом із двома пасажирами у салоні, як

і належиться, перетнула перехрестя на дозволений сигнал світлофора, однак була зупинена працівниками ДАІ. Вважає, що вона правопорушення не вчиняла, а тому не повинна нести за це відповідальності. Просить скасувати постанову, винесену щодо неї 28 січня 2011 року, як незаконну. В своїх поясненнях позивачка також зазначила, що такі ж пояснення вона давала і працівникам ДАІ, які складали протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, однак останні не зважали на її пояснення. Правдивість її слів можуть підтвердити пасажири, які знаходилися у її транспортному засобі, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були свідками зазначених подій.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 28 січня 2011 року ОСОБА_2, керуючи належним йому транспортним засобом РЕНО КАНГО із д.н.з. НОМЕР_1, як і належиться, проїхала перехрестя на дозволений сигнал світлофора, однак був зупинена працівниками ДАІ. Вважає, що звинувачення ОСОБА_2 ними було висунуто безпідставно. У нього, як у свідка, та й у інших пасажирів, що знаходилися у автомашині, якою управляла позивачка, працівниками ДАІ пояснення не відбиралися, інших свідків зазначених подій не було.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивачки у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 28 січня 2011 року, з якої видно, що позивачка проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, і хоч працівником ВДАІ вказано у протоколі, що проводилася відеофіксація, однак зазначеного доказу відповідачем представлено так і не було. Свідки при складанні протоколу та винесенні постанови не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивачки в порушенні нею Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 гривень, слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Скасувати постанову серії ВО1 № 041493 від 28 січня 2011 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1