Справа № 607/20091/13-а
Суддя: Ломакін В. Є.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2014 Справа №607/20091/13-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Ломакіна В.Є.

за участю секретаря Репетівської В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №189774 від 20 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №189774 від 20 жовтня 2013 року, якою його визнано винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення правил зупинки транспортних засобів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вказаного порушення він не вчиняв, оскільки здійснив вимушену зупинку через технічну несправність транспортного засобу. З цих підстав, ОСОБА_1 переконаний, що оскаржувана постанова не відповідає обставинам справи та просить її скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДАІ УМВС України в Тернопільській області будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився не повідомивши суд про причини неявки. А тому, приймаючи до уваги вимоги ст. 128 КАС України, суд вважає, за можливе розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА2 №125822 від 20 жовтня 2013 року, ОСОБА_1 20 жовтня 2013 року 0 15 год. 05 хв. по вул. Лесі Українки19 керуючи автомобілем НОМЕР_1, зупинився ближче ніж 10 м до пішогодного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 (г) ПДР України.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №189774 від 20 жовтня 2013 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається із змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення, до неї не долучено жодних доказів того, що позивачем було вчинене адміністративне правопорушення. Зокрема, суду не було представлено пояснень свідків, показань технічних засобів фото чи кінозйомки, які використовуються при нагляді за додержанням правил дорожнього руху, які б свідчили про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки будь-яких доказів вини позивача до постанови в справі про адміністративне правопорушення не долучено.

Зважаючи на те, що позивач вини у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки вказаного порушення він не вчиняв, суд вважає, що протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо для доведення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в той час, як представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, та не надав доказів, які б спростували пояснення позивача та доводили правомірність винесеної постанови, оскільки відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищенаведеного, наявних доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, а тому постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №189774 від 20 жовтня 2013 року, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись п. 15.9 ПДР України, ст.ст. 122, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 158 163, 171-2, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 №189774 від 20 жовтня 2013 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_3