Справа № 8181/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2010 р. справа № 2а-7/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради

на постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення певних дій, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради, в якому просила суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради щодо нарахування, призначення та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік протиправними, стягнути з відповідача на її користь недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 3398,45 грн., зобовязати відповідача призначити їй відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України № 2811-ХІІ щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на рівні прожитого мінімуму. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в сумі 51.00 грн. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти позову заперечував, в тому числі і з тих підстав, що позивач пропустила строки звернення до суду та що допомога їй визначалась, як працюючій особі.

Постановою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради по недорахуванню ОСОБА_1 з листопада 2007 року по грудень 2007 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірною. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради провести перерахунок ОСОБА_1 за період з 10.11.2007 року по 01.01.2008 року розміру допомоги по догляду за дитиною, виходячи з прожиткового мінімуму встановленого Держбюджетом на 2007 рік. Стягнуто з місцевого бюджету Хортицького району міста Запоріжжя на користь ОСОБА_1 витрати понесені позивачем при зверненні до суду у сумі 51,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій, уточнивши свої вимоги, просить суд скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що головним розпорядником коштів Державного бюджету по розрахунку розміру даної допомоги є Кабінет Міністрів України, який визначає порядок виплати допомоги і щорічно у проекті Державного бюджету України передбачає цільові кошти необхідні для виплати цієї допомоги. Управління є бюджетною установою, створеною у встановленому порядку органом місцевого самоврядування, а тому є розпорядником коштів місцевого бюджету. Суд не врахував, що позивачка була працюючою особою. Також відповідач оскаржував постанову і в частині стягнених судових витрат.

Заперечень на апеляційну скаргу позивачка до суду не направляла.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду відповідно до ст. 195 КАС України - в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), у зв'язку з чим знаходиться на обліку у відповідача та отримує від нього виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.4,5).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою без поважних причин пропущено річний строк звернення до суду за захистом порушених прав, передбачений ст.ст.99 КАС України.

Враховуючи те, що позивачка звернулася до суду з позовом 10 листопада 2008 року, суд першої інстанції правильно визначив період в 2007 році, за який відповідачу необхідно було провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та, з урахуванням положень ч.1ст.100 КАС України, вірно зобовязав відповідача провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки лише за період з 10 листопада 2007 року по грудень 2007 року, включно виходячи з розміру прожиткового мінімуму , встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік»

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що судом першої інстанції при розгляді спірних правовідносин неправомірно зроблено посилання на положення ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", оскільки позивачка була працюючою особою і допомога мала призначатись їй відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити і наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 "Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради здійснювало нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за 2007 рік згідно до статті 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-У (а.с.4,5).

Приймаючи до уваги той факт, що з 9 липня 2007 року відновлена дія статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та дія ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", за якою розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не повинен бути меншим за розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність дій відповідача з листопада 2007 року і до грудень поточного року щодо неправомірного нарахування та виплати позивачці допомоги по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме: ст. 56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", колегією суддів визнаються безпідставними, так як встановлено, що з 10 листопада 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму , а саме - згідно ст. 62 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те. що при розрахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку не можливо застосовувати розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Статтею 13 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми передбачено право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Оскільки законодавець ставить можливість отримання такої допомоги в залежність від фактичного здійснення догляду за дитиною, незалежно від того, ким такий догляд буде здійснюватись одним із батьків, усиновителем, опікуном, бабою, дідом або іншим родичем, колегія суддів приходить до висновку, що за таких умов, коли допомога фактично призначається на дитину, за якою здійснюється догляд, то осіб, що здійснюють такий догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, слід відносити до категорії основних соціальних і демографічних груп населення.

З огляду на вказане, при вирішенні питання щодо застосування розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік - слід застосовувати розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.

Згідно ст.62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється з 01 жовтня 2007 року - у розмірі 470 грн.

Враховуючи, що допомога позивачці по догляду за двома дітьми до досягнення ними трирічного віку саме у розмірі прожиткового мінімуму визначеного для дітей віком до 6 років на час судового розгляду справи за період з 10 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідачем не призначалася та не нараховувалася, що суми вказаної допомоги для виплати ОСОБА_1 саме в таких розмірах на рахунки відповідача не надходили, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 162 КАС України, вірно зобовязав відповідача нарахувати та виплати позивачці недоотриману суму допомоги по догляду за двома дітьми, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму встановленого держбюджетом на 2007 рік, оскільки підстави для стягнення спірних сум у суду відсутні.

Також суд першої інстанції неправильно вирішив питання щодо стягнення на користь позивачки судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду в частині стягнення суми судових витрат з місцевого бюджету Хортицького району міста Запоріжжя на користь позивачки з суми 51 грн. 00 коп., стягнувши з бюджету міста Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 03 грн. 40 коп..

Керуючись п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1ст. 201, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хортицької районної адміністрації Запорізької міської ради задовольнити частково.

Постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2009 року в оскаржуваній частині - змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на статтю 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", оскільки позивачка була працюючою особою і допомога мала призначатись їй відповідно до ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", та виклавши абзац пятий постанови в наступній редакції:

Стягнути з бюджету міста Запоріжжя на користь ОСОБА_1 суму судових витрат у розмірі 03 гривні 40 копійок

В решті постанову Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 22 січня 2009 року - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3