Справа № 42152/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2010 р. справа № 2а-195/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2009 року

у адміністративній справі 2а-195/09 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»-

в с т а н о в и л а :

Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, та зобовязано відповідача призначити, донарахувати і виплатити позивачці недоотриману нею а період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року державну соціальну допомогу відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В частині вимог позивачки про захист її прав за період 2006 року та стягнення на її користь суми заборгованості в розмірі 3891, 90 грн. судом відмовлено

З зазначеною постановою не погодилися як позивачка так і відповідач, якими були подані апеляційні скарги з вимогами про скасування рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. Позивачка просить скасувати постанову в частині відмови їй у задоволені частині вимого та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. Відповідач просить скасувати постанову в частині задоволення позову ОСОБА_1 та прийняти нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.

При перегляді справи в апеляційному порядку колегією суддів встановлено, що предметом спору по цій справі є дії територіального органу Пенсійного фонду щодо не нарахування та невиплаті позивачці передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а також призначення та виплаті вказаного підвищення у 2007 і 2008 роках в розмірах менших ніж це визначено Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та має статус «дитини війни», що відповідно надає їй право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Суд першої інстанції вирішуючи спір правильно встановив обставини у справі та визначився про права позивачки і обовязки відповідача, що призвело до правильних висновків про необхідність застосування відповідачем при нарахуванні позивачці підвищення до пенсії пріоритетності Закону над підзаконними актами та положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням його дії в часі за принципом пріоритету тієї норми

Так, правильними є висновки суду першої інстанції щодо необхідності врахування відповідачем при проведенні розрахунку підвищення пенсії позивачки розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір - немає, що відповідно не може бути підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи приписи зазначеної у попередньому абзаці норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право особи зі статусом «дитина війни»на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей ОСОБА_2, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст.87 Бюджетного кодексу України відноситься до видатків Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст.21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч.4 ст.22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевому фінансовому органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нічого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачки, передбаченої ст.6 Закону України № 2195-IV від 18.11.2004 р. покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем проживання особи за статусом «Дитина війни».

Відповідно до глави 4 Бюджетного кодексу України про бюджетний процес та встановленому у ст.35 Бюджетного кодексу України порядку розроблення бюджетних запитів, які враховуються при підготовці проекту Державного бюджету України колегія суддів вважає, що правомірними вважалися б дії відповідача у разі прийняття ним участі у формуванні Бюджету України, як це передбачено діючими нормативно-правовими актами, тобто відповідні звернення до Головного Управління та Пенсійного Фонду України з пропозиціями щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для його діяльності після надання Конституційним Судом України розяснень щодо неконституційності положень Законів України Про Державний бюджет України на 2007 рік і на 2008 рік, та на наступний бюджетний період. І такої можливості на погляд колегії суддів відповідач не був позбавлений.

Оскільки функції з призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат діючим законодавством покладено саме на органи Пенсійного фонду України, тому відповідач по справі заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України повинен був доказати правомірність своїх дій стосовно позивачки. Таких доказів відповідачем не надано.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у Прикінцевих положеннях Закону України «Про соціальний захист дітей війни»Кабінету Міністрів України було дано доручення подати до Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом. Невиконання Кабінетом Міністрів України наведених норм Закону не може слугувати підставою для порушення прав позивача стосовно належної, гарантованої державою соціальної підтримки.

Доводи апелянта на відсутність відповідного фінансування даних видатків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки незалежно від того, чи визначено в рішенні, висновку Конституційного Суду України порядок його виконання, відповідні державні органи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, навіть при відсутності належного фінансування державою даного виду виплат, відповідач був зобовязаний діяти на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і використовувати надані йому повноваження з метою, з якою ці повноваження надані.

У той же час, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився помилки при визначення виду пенсійного забезпечення до якого відповідач повинен провести підвищення та при вирішенні питання щодо застосування процесуального строку звернення позивачки до суду за захистом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує пенсію за віком, тому рішення суду про зобовязання відповідача донарахувати і доплатити позивачці підвищення до державної соціальної допомоги помилковим, а відповідно підлягає скасуванню в цій частині, а при прийнятті нової постанови слід прийняти до уваги вид пенсійного забезпечення позивачки.

Стосовно допущеного судом порушення процесуальних норм, колегія суддів зазначає, що не врахування встановлених у справі обставин та неналежна оцінка судом вимог статей 99,100 КАСУ, призвело до прийняття необґрунтованого рішення в частині захисту прав позивачки за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Так, до адміністративного суду з позовом ОСОБА_2 звернулася 17.03.2009 р. (а.с.2), ставлячи на вирішення суду вимогу про відновлення пропущеного строку. На обґрунтування вказаної вимоги позивачка вказувала, що про порушення її прав на отримання підвищення до пенсії їй стало відомо в січні 2009 року.

Відповідач в письмових запереченнях проти позову (а.с.12-14) просив застосувати річний строк звернення до адміністративного суду, і на обґрунтування цих вимог посилався на те, що Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. було опубліковано в різних засобах масової інформації, у тому числі і в Офіційному віснику України в № 52, а позивачка не навела доводів щодо поважності причини пропуску нею строку звернення до суду.

Пункт 2 частини 1 статті 161 КАС України вимагає від суду з'ясувати обставини, які є «іншими», тобто не стосуються обґрунтування вимог та заперечень осіб, які беруть участь у справі (пункт 1), але мають значення для справи. До таких обставин відноситься пропущення строку звернення до суду, що відповідно до принципу офіційного з'ясування обставин у справі суд повинен визначити і перевірити (пункт 4 частини першої статті 7, частина четвер та статті 11, частина п'ята статті 71 КАС України).

Всупереч наведеній нормі КАС України, суд першої інстанції не зясував причини пропуску позивачкою строку звернення до суду, а лише процитувавши положення ч.2,4 ст.99 КАСУ визнав, що позивачка звернулася до суду в межах річного строку звернення до суду. Інших будь-яких зрозумілих обґрунтувань щодо відсутності підстав для застосування негативних наслідків пропущення позивачкою строку звернення до суду судом не наведено

Спір по цій справі стосується публічно-правових відносин, вирішувати який слід в порядку адміністративного судочинства, а тому колегія суддів вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати загальний строк звернення до суду, що визначений ч.2 ст.99 КАС України, який обмежує час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов та призваний дисциплінувати учасників спірних правовідносин та запобігає постійному збереженню стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Рішення Конституційного Суду України № 6-рп було прийнято 09 липня 2007 року та було оприлюднене у передбаченому законодавством порядку (надруковано в Офіційному віснику України 27.07.2007 року № 52), а тому початок перебігу строку звернення до суду слід відраховувати з дня опублікування вказаного рішення, яким була відновлена дія ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»щодо розміру підвищення до пенсії.

Закони, інші нормативно-правові акти, судові рішення є доступними для ознайомлення всіма громадянами, і можливість обізнаності людини про те чи інше положення законодавства залежить виключно від бажання такої людини.

Таким чином, позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися ще у липні 2007 року після публікації вказаного рішення Конституційного Суду України, або у серпні 2007 року при здійсненні їй територіальним органом ПФУ першої виплати підвищення до пенсії. Юридична необізнаність позивачки не може бути визнана поважною причиною пропущення строку звернення до суду.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного строку за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позивачкою пропущено річний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом і поважних причин пропуску такого строку не вбачається, тому вимоги позивачки про донарахування та виплату підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. задоволенню не підлягають. В цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

З наведеним в мотивувальній частині постанови обґрунтуванням суду першої інстанції протиправності дій відповідача, суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки територіальним органом пенсійного фонду було проігноровано рішення Конституційного Суду України та не виконано вимог ст.6 Закону України № 2195-IV від 18.11.2004 р. в частині розміру підвищення до пенсії дітям війни, що призвело до порушення прав позивачки, які повинні бути відновленні шляхом зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Разом з тим, колегія суддів вважає за доцільне доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції, оскільки судом в цій частині постанови не було наведено висновків про протиправність дій відповідача.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини у справі та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та для скасування рішення суду першої інстанції в частині.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2009 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу донарахувати і виплатити підвищення до пенсії передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову щодо зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу донарахувати і виплатити недоотримані за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року суми підвищення до пенсії, розрахованого відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Викласти абзац другий та третій постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2009 року у наступній редакції.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу в частині відмови у донарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, розрахованого відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок і забезпечити виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, розрахованого відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно, з відрахуванням отриманих ОСОБА_1 сум підвищення до пенсії у вказаний період.

В іншій частині постанову Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

У повному обсязі постанова суду виготовлена 25 травня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4p; С.А.