Справа № 2а-4114/12/1370
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 145551/12/9104
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Московича А.Я.

представника відповідача Рибака Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Захід» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Захід» до Львівської митниці( тепер Львівська митниця ДФС ) про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Ніка Захід» 14.05.2012 року звернулося в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.03.2012 року №24, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем «ввізне мито» в сумі 2 322,68 грн. (основний платіж - 2 321,68 грн., штрафна санкція - 1 грн.). та №25, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» в сумі 7 608,97 грн. (основний платіж - 7 607,97 грн., штрафна санкція - 1 грн.).

Зазначає, що висновки щодо виявлених порушень порядку декларування товарів Львівською митницею були зроблені на основі документів, отриманих від уповноважених органів Республіки Польща, а саме інвойсу від 17.03.2011 року №FS/97077 (встановлено відмінність у сумі вартості товару, митне оформлення якого було проведено 21.03.2011 року за ВМД №209120000/2011/003059). Стверджує, що митним органом не враховано того факту, що даний інвойс (номер і дата якого якого співпадає по номеру і даті з тим, по якому придбано у фірми «Bamforth Integro Ltd» був виставлений виробником товару «PZ CUSSONS POLSKA SA» до сплати покупцю-фірмі «Bamforth Integro Ltd», а не ТОВ «Ніка Захід». Позивачем здійснено оплату за товари на підставі отриманого від фірми «Bamforth Integro Ltd» вищезазначеноно інвойсу за цінами, які визначив продавець. Оплата за придбаний товар була здійснена, про це свідчать відмітки банківської установи на ВМД. Тому позивач вважає, що ним правомірно вказано вартість придбаного товару відповідно до отриманого від Покупця інвойсу, а порушень митного та податкового законодавства не було.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ТОВ «Ніка Захід» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

При апеляційному розгляді представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав з зазначених в ній підстав.

Представник податкового органу вважає ухвалене рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 41 Митного кодексу України, статті 54.4 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 №71 «Про затвердження Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок», на виконання листа Департаменту боротьби з контрабандою, аналізу ризиків та протидії корупції Держмитслужби України від 30.09.2011 року №20/1-12/06411 та згідно отриманих Держмитслужбою України в офіційному порядку від митних органів іноземних держав копій документів щодо товарів оформлених за ВМД № 209120000/2011/003059 від 21.03.2011 року, Львівською митницею з 16 по 27 лютого 2012 року проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства з питань митної справи ТзОВ «Ніка Захід» в частині визначення митної вартості при митному оформленні товарів оформлених за ВМД № 209120000/2011/003059 від 21.03.2011 року.

За результатами перевірки складено Акт №011/12/209000000/ від 24 лютого 2012 року, в якому шляхом співставлення даних, зазначених у документах, поданих позивачем до митного оформлення та даних, зазначених у документах, отриманих від уповноважених органів Республіки Польща, (лист Департаменту боротьби з контрабандою, аналізу ризиків та протидії корупції від 15.12.11 № 20/4-11/09124), а саме інвойсу від 17.03.2011 року №FS/97077, встановлено відмінність у сумі вартості товару, митне оформлення якого було проведено 21.03.2011 року за ВМД №209120000/2011/003059, тобто позивачем порушено вимоги ст.ст. 264, 267 Митного кодексу України та п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.08 № 339 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.10 № 1229) «Про затвердження порядку здійснення контролю правильності визначення митної вартості».

На підставі Акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 27 березня 2012 року №24, яким позивачу визначено суму зобов'язання з ввізного митна в розмірі 2 322, 68 грн., з яких 2 321,68 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними санкціями та №25, яким позивачу визначено суму зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 7 608,97 грн., з яких 7 607,97 грн. за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як він відповідає правильно встановленим обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Статтею 41 Митного кодексу України визначено, що митний контроль може здійснюватися у формі перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України.

Згідно із ст.69 цього ж кодексу незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства

України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Відповідно до підпункту 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-VI (далі - ПКУ) митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного податку, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересилання) товарів і предметів на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезення (пересилання) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони.

Згідно з підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПКУ контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПКУ у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів при ввезення (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначати базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у разі, якщо дані результатів митного контролю після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Пунктом 6 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011року № 71 передбачено, що під час проведення перевірки посадові особи митного органу:

1) вивчають, аналізують та порівнюють:

відомості, зазначені у митних деклараціях та/або їх електронних копіях, що містяться в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби, а також належних до таких декларацій комплектах товаросупровідних документів;

дані, що містяться в документах, отриманих від уповноважених органів іноземних держав, та інформацію, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриману від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з Інтернету, наукової літератури, висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів тощо;

2) приймають рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування тощо;

3) роблять висновок щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року №339 «Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів» із змінами та доповненнями контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після завершення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом у випадку виникнення обґрунтованого сумніву стосовно достовірності відомостей, що містяться в документах, поданих митному органові, в тому числі у разі надходження від митних органів іноземних держав інформації про непідтвердження автентичності документів, поданих митному органові України щодо товарів, митне оформлення яких завершене.

З матеріалів справи видно, що до митного оформлення товарів надані товаросупровідні документи, в тому числі інвойс від 17.03.2011 року № FS/97077, відповідно до якого виробником товару «засоби мийні…» є PZ CUSSONS POLSKA SA (Польща), продавцем -BAMFORTH INTEGRO LTD (Великобританія), покупцем та одержувачем -ТзОВ «Ніка Захід», загальна вага брутто ввезеного товару складає 19 924, 04 кг, нетто - 17 361, 12 кг, загальна фактурна вартість - 6 738, 96 доларів США, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (1 долар США = 7,9477 грн.) складає 53 559, 23 грн.

Відповідно до отриманих від Митної служби Республіки Польща документальних відомостей, а саме, завіреної належним чином копії інвойсу від 17.03.2011 року № FS/97077, продавцем товару «засоби мийні…» є фірма PZ CUSSONS POLSKA SA (Польща), покупцем - BAMFORTH INTEGRO LTD (Великобританія), одержувачем -ТзОВ «Ніка Захід», загальна вага брутто ввезеного товару складає 19 924, 04 кг, нетто - 17 361, 12 кг, загальна фактурна вартість - 14 940, 90 Євро, що в перерахунку за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (1 Євро = 11,2301 грн.) складає 167 787, 80 грн.

На погляд колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наданий митними органами Республіки Польща інвойс від 17.03.2011 року № FS/97077 є єдиним, достовірним та належним документом, так як це інвойсвід виробника товару, а інвойс, який подано ТзОВ «Ніка Захід» для митного оформлення ( на суму 53 559, 23 грн.) відсутній в митних органів Республіки Польща, що дає підстави вважати, що такий до митного оформлення митним органам Республіки Польща не подавався.

У апеляційного суду відсутні підстави не вірити вказаних вище даним,так як вони надані Сектором міжнародної співпраці Митниці у Вроцлаві Республіки Польща у відповідь на лист Держмитслужби України,зокрема, митні органи Республіки Польща надають завірені копії документів, на підставі яких було здійснено митне оформлення товару до української фірми «Ніка Захід».

Посилання апелянта на те, що вказаний товар вони придбали не у виробника, а у фірми BAMFORTH INTEGRO LTD (Великобританія) не заслуговують на увагу, так як у обох інвойсах вказано продавцем вказану вище фірму, а одержувачем позивача.

Відповідно до частин 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, суб'єкт владних повноважень прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення дотримався вимог чинного законодавства та передбачених ст.2 КАС України принципів, що складає підстави для залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому така задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Захід" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2012 року у справі №2а-4114/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 02.06.2015 року.