Справа № 757/31226/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації на постанову Печерського районного суду мста Києва від 30 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Києво-Святошинська районна державна адміністрація, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулася до Печерського районного суду мста Києва з адміністративним позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач-1), Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області (далі по тексту - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, оформленого протоколом № 174 від 12 червня 2014 року, в частині визнання безпідставним видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4, серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області відновити виплату позивачу пенсії за віком з 01 квітня 2014 року.

Постановою Печерського районного суду мста Києва від 30 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач-1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі положень Законів України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_3, як особа, потерпіла внаслідок аварії на ЧАЕС, віднесена до 4 категорії, у 2013 році набула право вийти на пенсію зі зниженням пенсійного віку.

З метою оформлення пенсії позивач подала до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області необхідні документи, у тому числі посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року як потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, та з липня 2013 року почала отримувати пенсійні виплати.

Листом Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області № 2479/07 від 12 березня 2014 року повідомлено позивача про те, що їй призупинено виплату пенсії по віку до з'ясування підстав видачі посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року.

Згідно із листом № 654/05-59 від 24 березня 2014 року, Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що підставі запиту УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області проведено перевірку правомірності видачі посвідчення потерпілої від ЧАЕС 4 категорії. За наслідками такої перевірки встановлено безпідставність видачі довідки про термін проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Враховуючи вищевикладене, посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року видано безпідставно. Також повідомлено про те, що питання визнання факту необґрунтованості видачі вказаного вище посвідчення буде винесено на розгляд засідання Комісії Київської облдержадміністрації.

Листом № 218/К-01 від 12 червня 2014 року відповідач-2 повідомив позивача про те, що пенсійні виплати призупинено на підставі розпорядження № 199312 від 07 березня 2014 року до з'ясування підстав видачі посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року. Підставою для прийняття такого розпорядження слугували листи Управління соціального захисту населення Києво-Святошинської райдержадміністрації (лист № 572 від 05 березня 2014 року) та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації (лист № 654/05-52 від 24 березня 2014 року), з яких слідувало, що видане позивачу у 1997 році посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, а також довідка-додаток № 7, що слугувала підставою для його видачі, вважаються безпідставними. Також повідомлено про те, що питання визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення буде винесено на розгляд засідання Комісії Київської облдержадміністрації, за результатами якої і вирішуватиметься питання при продовження виплати пенсії.

Згідно з листом № 6851/07 від 24 липня 2014 року, відповідач-2 повідомив позивача про те, що згідно з витягом з протоколу № 174 від 12 червня 2014 року засідання Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, визнано факт необґрунтованої видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4. Також повідомлено про те, що позивач має повернути всю суму надмірно сплаченої пенсії, оскільки з її боку мали місце зловживання, що виражалися у поданні недостовірних документів для призначення пенсії.

Згідно з витягом з протоколу № 174 засідання комісії від 12 червня 2014 року, визнано факт необґрунтованої видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4 у зв'язку з нововиявленими обставинами, а саме: з огляду на те, що Києво-Святошинська райдержадміністрація подала свій висновок про безпідставність видачі позивачу довідки про період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Не погоджуючись з рішенням Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році при Київській обласній державній адміністрації, оформленим протоколом № 174 від 12 червня 2014 року в частині визнання безпідставним видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4, серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років;

За змістом ст. 14 вказаного Закону передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно зі ст. 15 вказаного Закону, підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 6 вказаного Порядку, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно з п. 10 вказаного Порядку, видача посвідчень провадиться: іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються: особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Відповідно до п. 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необгрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 липня 2013 року встановлено, що гр. ОСОБА_3 дійсно постійно проживає в АДРЕСА_1, з 21 липня 1984 року, але зареєстрована за вищевказаною адресою з 22 грудня 1992 року по теперішній час.

Як вбачається із копії трудової книжки позивача, у період з 1984 по 1987 роки позивач працювала у Горенській дільниці Художнього об'єднання ім. Т.Г. Шевченка та безпосередньо виконувала трудову функцію на території села Горенка.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що станом на 01 січня 1993 року позивач прожила на території с. Горенка більше 4 років та проживає там по теперішній час, а також працювала на території вказаного населеного пункту.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23 липня 1991 року «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивною забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», населений пункт, в якому позивач постійно проживає з 1984 року, а саме: с. Горенка, віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем-1 не надано достатньо доказів наявності підстав для прийняття рішення, оформленого протоколом № 174 від 12 червня 2014 року, в частині визнання безпідставним видачі позивачу посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 4, серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 1997 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідачі діяли в порушення наведених норм Конституції України, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року, з урахуванням підтвердження належними та допустимими доказами у справі наявності підстав для віднесення позивача до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: осіб, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації, Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київської обласної державної адміністрації залишити без задоволення, постанову Печерського районного суду мста Києва від 30 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.