Справа № 344/5030/14-а 2-а/344/257/14
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 10026/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попко Я.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.10.2014 року у справі № 344/5030/14-а за позовом гаражно-будівельного кооперативу «Ангар» до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2014 року гаражно-будівельний кооператив «Ангар» звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо не розгляду клопотання від 20.11.2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, та зобов'язання прийняти рішення на позачерговій сесії.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.10.2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо неприйняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, що знаходяться за адресою: вул. Височана, 18, м. Івано-Франківськ, чи відмову у наданні такого дозволу; зобов'язано Івано-Франківську міську раду прийняти по клопотанню гаражно-будівельного кооперативу «Ангар» від 20.11.2013 року, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, що знаходяться за адресою: вул. Височана, 18, м. Івано-Франківськ, чи відмову у наданні такого дозволу; у задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.10.2014 року та відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивачем подано до загального відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради клопотання від 20.11.2013 року, в якому міститься прохання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, що знаходяться за адресою: вул. Височана, 18, м. Івано-Франківськ, про що свідчить відмітка на примірнику клопотання (а.с.3).

Задовольняючи частково у позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до клопотання додано передбачені законом додатки, а рішення щодо відповідності чи невідповідності доданих документів вимогам законодавства, тобто наявності передбачених ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України підстав для задоволення клопотання чи відмови у його задоволенні не прийнято, чим порушено право позивача на правову визначеність щодо його звернення до органу місцевого самоврядування. Не прийняття клопотання до розгляду є передчасним визначенням відповідності чи не відповідності поданих документів законодавству, тобто перебранням на себе повноважень дорадчого органу місцевого самоврядування з прийняттям рішення, яке в силу такої своєї природи не може бути оскаржене.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених положень зазначеної норми Закону, у органу місцевого самоврядування відсутні повноваження щодо не прийняття клопотання за відсутності передбачених для подання документів чи не прийняття рішення щодо вимог клопотання.

Позивачем подано до загального відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради клопотання від 20.11.2013 року, в якому міститься прохання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, що знаходяться за адресою: вул. Височана, 18, м. Івано-Франківськ, про що свідчить відмітка на примірнику клопотання (а.с.3).

Також позивачем до клопотання додано передбачені законом додатки, а рішення щодо відповідності чи невідповідності доданих документів вимогам законодавства, тобто наявності передбачених ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України підстав для задоволення клопотання чи відмови у його задоволенні не прийнято, чим порушено право позивача на правову визначеність щодо його звернення до органу місцевого самоврядування. Не прийняття клопотання до розгляду є передчасним визначенням відповідності чи не відповідності поданих документів законодавству, тобто перебранням на себе повноважень дорадчого органу місцевого самоврядування з прийняттям рішення, яке в силу такої своєї природи не може бути оскаржене.

Згідно вищенаведеного колегія суддів вважає необґрунтованими доводи сторони відповідача щодо факту відсутності звернення позивача до відповідача в порядку ст. 123 Земельного кодексу України, оскільки клопотання подане до виконавчого органу відповідача, містить чіткі та однозначні вимоги, до нього додані характерні додатки. Зазначені ознаки прямо свідчать про виконання вимог ст. 123 вказаного Кодексу і подання клопотання в передбаченому нею порядку.

Відсутність на порядку денному відповідача питання про розгляд клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,5664 га, для обслуговування акумуляторної і відкритого складу МОП, що знаходяться за адресою: вул. Височана, 18, м. Івано-Франківськ, чи відмову у наданні такого дозволу, не є прийняттям рішення по клопотанню, а отже колегія суддів вважає, що клопотання не розглянуте, що є неправомірною бездіяльністю органу місцевого самоврядування.

Враховуючи положення статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до яких місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі законності, суд вважає, що обставина не розгляду клопотання позивача порушує його конституційне право на суспільні гарантії, встановлені обов'язком органів місцевого самоврядування, і їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому Івано-Франківську міську раду слід зобов'язати це клопотання розглянути.

Також колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо необґрунтованою вимоги про зобов'язання розглянути клопотання на позачерговій сесії відповідача, оскільки позивачем не надано доказів проведення такої сесії, у зв'язку з чим ця вимога до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.10.2014 року у справі № 344/5030/14-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді Р.Б. Хобор

Я.С. Попко