Справа № 9796/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2010 р. справа № 2а-55/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання здійснити перерахунок та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області та просила суд визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобовязати відповідача призначити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи 01.11.2008 року у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 15 Закону України«Про державну допомогу сім'ям з дітьми», з послідуючим її перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства. Стягнути з відповідача недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 5910,60 грн.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2009 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо перерахування та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року. Зобовязано відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, у розмірах які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, п.7 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" було призупинено на 2007 рік дію ст. 41 та ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Абзацом 3 частини 2 ст. 56 цього ж Закону було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач здійснював виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно до вищезазначеного порядку та розмірів (а.с.7).

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56, та п. 7 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" були визнані неконституційним та втратили чинність. Це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Таким чином, при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 з 09.07.2007 року.

Проте відповідач рішення Конституційного суду України не виконував, що й стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Разом з тим, суд першої інстанції визначив що позивачем не було пропущено строк позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізналась в листопаді 2008 року, а звернулась до суду за захистом порушеного права 02.12.2008 року. Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, на яке посилається позивач, було належним чином опубліковано в засобах масової інформації, за захистом своїх прав позивач звернувся до суду лише в грудні 2008 року тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Крім того позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2007 році виплачувалась щомісячно, отже про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатись після виплати зазначеної допомоги, в меншому розмірі, ніж це встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування до даних правовідносин положення ч. 2 ст. 99 КАС України якою визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач вказував на те, що позивачем було пропущено строк звернення до суду, та просив на цій підставі відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 09 липня 2007 року по 01 грудня 2007 року задоволенню не підлягають, а тому в задоволенні позовних вимог за цей період необхідно відмовити за пропуском строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач повинен був нарахувати та забезпечити виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 02 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року, відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»з урахуванням рішення Конституційного суду України № 6-рп/2007, відповідно до прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Крім того судом першої інстанції не було проведено відповідний розрахунок допомоги яка підлягає нарахуванню та виплаті на користь позивача, у звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне провести відповідний розрахунок виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 жовтня 2007 року у розмірі 470,00 грн.

Отже недоплачена сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить:

за грудень: (470,00 144,10) : 31 х 30 дн. = 315,39 грн.

Таким чином, загальна недоплачена позивачу сума допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік становить 315,39 грн., яка підлягає нарахуванню та виплаті на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують та зводяться до намагань обґрунтувати порушення прав позивача відсутністю належних коштів для виконання вимог Закону та рішення Конституційного Суду України, що не може бути прийнято до уваги, оскільки правові висновки та обґрунтування недопустимості порушень з боку уряду чи парламенту держави при розробці та затверджені щорічного бюджету в частині соціальних гарантій та виплат допомоги по догляду за дитиною мають преюдиціальне значення як для судів, так і службовців, установ, підприємств та державних органів.

Оскільки судом першої інстанції не було визначено розмір допомоги по догляду за дитиною, яка підлягає нарахуванню на користь позивача, колегія суддів вважає за необхідне викласти резолютивну частину рішення суду першої інстанції в новій редакції із зазначенням розміру зазначеної допомоги.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду частковому скасуванню з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2009 року скасувати в частині визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 01 грудня 2007 року, та в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, за період з 09 липня 2007 року по 01 грудня 2007 року скасувати, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Викласти абзац третій резолютивної частини постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2009 року в наступній редакції:

«Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області нарахувати ОСОБА_1 недоотриману щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 02 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 315 (триста п'ятнадцять) грн. 39 коп. та забезпечити виплату цих коштів.»

В іншій частині постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2009 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 23 червня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_3