Справа № 752/4343/15-а
Суддя: Шевченко Т. М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/4343/15-а
Провадження №: 2-а/752/151/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про спонукання до вчинення певних дій, -

в с т а н о в и в:

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у суд з адмінстративним позовом до відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про спонукання до вчинення певних дій.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 лютого 2014 року визнана мирова угода, укладена між співвласникаи зазначеної квартири, за умовами якої сторони домовилися встановити порядок користування вказаною квартирою, встановивши порядок користування, за яким виділено позивачу в користування житлову кімнатуз балконом, позначену на плані квартири цифрою 3, площею 12.1 кв.метри; кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та балкон - залишено у спільному користуванні сторін.

ОСОБА_1 зазначає, що вона має намір продати належну їй частку, тому 19 січня 2015 року позивач звернулася із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право вланості на житло, проте відповідач на звернення позивача не відреагував, у зв"язку з чим позивач просить зобов"язати відділ приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації видати технічний паспорт та свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, надіслали письмові заперечення, в яких просять відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що оригінал свідоцтва про право власності на житло знаходиться у інших співвласників, а тому не є втраченим.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 5 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 Віталіїні та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 серпня 2004 року Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією. (а.с. 17)

Вказана квартира розташована на 13 поверсі 18-ти поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 41,6 кв.метри, у тому числі 1-а кімната - 12,3 кв.метри, 2-а кімната - 17,2 кв.метри, 3-я кімната - 12,1 кв.метри, кухні площею 8,3 кв. метри, ванної кімнати площею 3,0 кв.метри, вбиральні площею 1,3 кв.метри, коридору 13,2 кв.метри. Квартира обладнана лоджиєю 3,5 кв.метри. Загальна площа квартири 70,9 кв.метри, що підтверджується даними технічного паспорту. (а.с. 18)

Ухвалою Голосііївського районного суду м. Києва від 14 березня 2014 року визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за умовами якої сторони домовилися встановити порядок користування вказаною квартирою, встановивши порядок користування, за яким виділено позивачу в користування житлову кімнатуз балконом, позначену на плані квартири цифрою 3, площею 12.1 кв.метри; кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню та балкон - залишено у спільному користуванні сторін. (а.с. 3)

З матеріалів справи вбачається, що 19 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповіді не отримала, у зв"язку з чим, звернулася у суд з даним позовом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами 1, 3 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Стаття 321 ЦК України містить положення про те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Сторона позивача посилається на те, що ОСОБА_5, як співвласник вищевказаної квартири, має намір продати належну їй частку.

Заперечуючи проти позову, треті особи стверджують, що оригінал свідоцтва про право власності на житло знаходиться у інших співвласників, а тому не є втраченим.

Суд погоджується із запереченнями третіх осіб та вважає, що вказана позивачем обставина не є правовою підставою для видачі дубліката свідоцтва.

Відповідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 8.6 Розділу VIII «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності органом, який проводив оформлення права власності на нерухоме майно, за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності, видається дублікат свідоцтва про право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право власності на житло від 05 серпня 2004 року видане на підставі розпорядження від 05 серпня 2004 року № 29134.

Отже, дублікат свідоцтва про право власності видає орган, який його видавав, у певних випадках і необхідним для його отримання є звернення всіх співвласників квартири.

Відповідно до абз. 2 п. 8.6 Розділу VIII цього вказаного вище Положення встановлено, що за дорученням органів місцевого самоврядування та інших органів, які проводять оформлення права власності, БТІ можуть здійснити необхідні підготовчі заходи для видачі дубліката свідоцтва про право власності. Видача дублікату свідоцтва, як це передбачено абзацом 1 цього пункту, здійснює орган, який видав оригінал.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року №1844/5, наказ Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, яким було затверджено «Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», втратив чинність.

11.02.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно».

Зокрема, пунктом 48 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією, державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку заявник подає органові державної реєстрації прав:

1) завірену в установленому порядку органом, що видавав документ, копію примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа;

2) оголошення про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор органу державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності з видачею свідоцтва на заміну втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа. У свідоцтві зазначається серія, номер, назва, дата видачі та суб'єкт, який здійснив видачу втраченого, пошкодженого чи зіпсованого документа.

З огляду на зазначені норми, суд дійшов висновку, що дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал, тобто дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа.

Отже, фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин, які чітко передбачені законодавством, зокрема, втрата, пошкодження чи зіпсування такого документа.

Як зазначалось раніше, в адміністративному позові вказано, що позивач зверталась із заявою до відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністраці про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло у зв'язку з тим, що вона має намір розпорядитися належною їй часткою вищевказаної квартири, а оригінал даного свідоцтва знаходиться у інших співвласників.

Суд дійшов висновку, про відсутність підстав для видачі дубліката свідоцтва, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про втрату, пошкодження чи зіпсування свідоцтва про право власності на житло, а діючим законодавством не передбачено підстав видачі дублікату свідоцтва у випадку утримання його іншими співвласниками.

В судовому засіданні представник позивача пояснила, що позивач не оскаржує дії третіх осіб щодо відмови у видачі свідоцтва про право власності, однак вважають що зобов'язання відповідача видати дубліка єдиною можливістю забезпечення рівних умов здійснення права власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що немає підстав для відновлення такого документа, оскільки дане свідоцтво невтрачене, непошкоджене та незіпсоване.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, враховуючи положення п. 48 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача видати позивачу дублікат свідоцтва про право власності на житло від 05 серпня 2004 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про спонукання до вчинення певних дій - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя