Справа № 40837/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2010 р. справа № 2а-90/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду міста ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009 року

у адміністративні справі № 2а-90/09 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до УПФ в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1, в якому після неодноразового уточнення вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, викладене у протоколі № 2 засідання комісії УПФУ по спірним питанням; визнати за ним конституційне право на перший перерахунок пенсії згідно положень абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, та визнати за ним право на застосування при обчисленні пенсії при її перерахунку середньомісячної зарплати з якої сплачено страхові внески по Україні за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн. за рік, що передує року звернення за перерахунком. Також позивач просив зобовязати відповідача здійснити перший перерахунок його пенсії з 01.01.2009 року згідно поданої ним заяви 05.01.2009 року на підставі першого абзацу частини четвертої статті 42, врахувавши при цьому другу половину третього абзацу частини четвертої цієї ж статті, і стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судові витрати.

Постановою Інгулецького районного суду міста ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009 року адміністративний позов ОСОБА_2 частково задоволено, визнано протиправним рішення у протоколі № 2 від 12.01.2009 року засідання комісії по спірним питанням КПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу та скасовано протокол № 2 засідання комісії УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу по спірним питанням від 12.01.2009 року, а також визнано право за ОСОБА_2 на перший перерахунок пенсії згідно з абзацом першим частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на застосування при перерахунку пенсії середньої заробітної плати працівників зайнятих в галузях економіки України, визначеної відповідно до постанови правління Пенсійного від 01.02.2008 року № 4-4 «Про затвердження Порядку визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за 2008 рік складає 1573,99 грн. Цією ж постановою, суд зобовязав відповідача здійснити перший перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2009 року згідно поданої ним заяви від 05.01.2009 року, та відповідно до абзацу першого ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням другої половини третього абзацу частини четвертої ст..42 цього Закону, а також з застосуванням середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за 2008 рік складає 1573,99 грн. З Державного бюджету стягнуто на користь позивача судовий збір в розмірі 3,40 грн.

В задоволені іншої частини вимог позивача, судом відмовлено. В саме, відмовлено в стягнення на його користь моральної шкоди в сумі 10000 грн., судових витрат в сумі 1089,60 грн. та частини суми судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування судом та на неналежний аналіз обставинам у справі, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права в частині задоволення позову ОСОБА_2, просив скасувати постанову Інгулецького районного суду міста ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009 року в частині задоволення вимог позивача та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга відповідача мотивована невірним застосуванням положень ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки за змістом вказаної статті право на перерахунок пенсії виникає за наявності страхового стажу, тривалістю не менше 2 років.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване відповідачем рішення без змін.

Заслухавши поясненням осіб, які приймають участь у справі та зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга відповідача підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером і перебуває на обліку в УПФ України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1. З 02.07.2008 року йому призначена пенсія відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої з часу призначення та до жовтня 2008 року складала 2895,77 грн., а з 01.10.2008 р. розмір пенсії позивача складав 3249,34 грн. (а.с.160). Після призначення пенсії позивач продовжував працювати до 07.08.2008 р. та був звільнений з вказаної дати за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (а.с.162-164). У січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії з 01.01.2009 року згідно абз.1 ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(а.с.7), однак рішенням комісії по спірним питання від 12.01.2009 року йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з посиланням на вимоги частини 4 вказаної статті Закону. Правильність винесеного комісією рішення було підтверджено Головним УПФУ в Дніпропетровській області (а.с.165), оскільки право на перерахунок пенсії мають особи, яким попередній перерахунок (призначення) пенсії проводився не менше як два роки тому.

Задовольняючи вимоги позивача в частині визнання за ним права на перший перерахунок пенсії згідно з абзацом першим частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а відповідно і в частині протиправності рішення комісії по спірним питанням УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу від 12.01.2009 року щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу - суд першої інстанції правильно прокоментував норми матеріального права, але застосував їх в даному конкретному випадку помилково, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.

Так, за висновком суду першої інстанції наведені у попередньому абзаці вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачає порядок перерахунку пенсій у звязку із збільшенням страхового стажу, тому наведена норма підлягає застосуванню працівниками УПФ при перерахунку пенсії позивача, а відмова в перерахунку не ґрунтується на діючому законодавстві, яке підлягало застосуванню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що судом не було узято до уваги визначені Законом умови та підстави для перерахунку пенсії.

За правилами ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»№1058-IV, в редакції чинній на час звернення за перерахунком, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Зі змісту наведеної норми випливає, що особа, яка після призначення пенсії продовжувала працювати, має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у звязку з набуттям додаткового страхового стажу. Застереження про те, що кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку означає період у два календарні роки після призначення (перерахунку) пенсії.

Це означає, що працюючий пенсіонер має право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з набуттям додаткового страхового стажу, і законною підставою для перерахунку є набуття додаткового (без визначення періоду) страхового стажу та можливе підвищенням заробітної плати після призначення пенсії. Але при цьому, обовязковою умовою для перерахунку пенсії є перебіг двох років після попереднього перерахунку пенсії

Оскільки пенсія позивачу була призначена з 02.07.2008 року, а на момент звернення позивача до УПФУ за перерахунком пенсії (05.01.2009 р.), минуло лише півроку після призначення пенсії, тобто була відсутня обовязкова умова - колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення вимог позивача.

УПФУ в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу відмовляючи у перерахунку пенсії позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладеного у протоколі № 2 засідання комісії УПФУ по спірним питанням від 12.01.2009 року щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2 - відсутні

Інші вимоги позивача є похідними від вищенаведених, а тому відповідном також задоволенню не підлягали.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не може вважатися обґрунтованим та законним, воно підлягає скасуванню в частині задоволення вимог позивача, з постановленням нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 з підстав відсутності у нього права матеріальної вимоги.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Інгулецького районного суду міста ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009 року скасувати в частині задоволеного позову ОСОБА_2 та повністю відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, зобовязання вчинити певні дій, та стягнення моральної шкоди і судових витрат.

Постанову Інгулецького районного суду міста ОСОБА_1 від 20 жовтня 2009 року в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції.

В повному обсязі постанова суду виготовлена 13 травня 2010 року

Судді: Сафронова С.В.

ОСОБА_3

ОСОБА_4