Справа № 2-а-1113/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1113/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2011 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Уляшевій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії інспектора ДПС неправомірними, а винесену ним 18 лютого 2011 року постанову серії ВО1 № 058532 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності по наявних доказах у справі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 11 вересня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

У відповідності зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що позивач 18 лютого 2011 року в м.Тернополі, на вул.Об»їзній, керуючи транспортним засобом ГАЗ-33021 із д.н.з. 02-590 ТЕ, був зупинений працівником ДПС, останній склав протокол, в якому зазначив, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора і зупинився за світлофором, і за вищезазначене правопорушення притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

В судовому засіданні позивач пояснив, що він не згідний із постановою працівника ДПС, оскільки 18 лютого 2011 року він, керуючи транспортним засобом ГАЗ-33021 із д.н.з. 02-590 ТЕ в м. Тернополі на вул. Об»їзній, як і належиться зупинився на заборонений сигнал світлофора, однак у зв»язку з тим, що було дуже слизько і дорожнє покриття не було посипане, його автомобіль занесло і він фактично зупинився на півметра дальше ніж це було потрібно. Вважає, що він правопорушення не вчиняв, а тому не повинен нести за це відповідальності. Просить скасувати постанову, винесену щодо нього 18 лютого 2011 року, як незаконну. В своїх поясненнях позивач також зазначив, що такі ж пояснення він давав і працівникам ДАІ, які складали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, однак останні не зважали на його пояснення. Про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 25 лютого 2011року, так як у його присутності працівниками ДАІ постанова не виносилася. Просить поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови, оскільки він ним пропущений із поважних причин.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на неодноразові виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є постанова про адмінпорушення від 18 лютого 2011 року, з якої видно, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, однак зазначеного доказу відповідачем представлено не було. Свідки при складанні протоколу та винесенні постанови не допитувалися. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, 10, 11,12,17,18, 71, 86, 158 162, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Скасувати постанову серії ВО1 № 058532 від 18 лютого 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_2