Справа № 7953/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
"01" червня 2010 р.справа № 2а-21/09
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Поплавського В.Ю.
суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.
при секретарі судового засідання: Близнюк Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в резолютивній частині постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2009 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2010 року позивачка звернулася із заявою про виправлення описки в резолютивній частині постанови апеляційного суду.
Розглянувши заяву колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.. 169 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
2. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.
Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи міститься судова постанова виготовлена на одному листі з обох сторін (а.с.43), яка по своєму змісту відповідає судовому рішенню прийнятому за наслідками розгляду апеляційної скарги. Проте, це не є повним текстом постанови суду, яка була виготовлена суддею та направлена до Єдиного судового реєстру за допомогою програми Діловодства в адміністративних судах.
Дійсний текст постанови суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2009 року містить 2 листа формату А-4 або чотири сторінки.
Відповідно до резолютивної частини якого:
«Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області задовольнити частково.
Постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.
Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням проведених виплат у цей період.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.»
Дана помилка сталася з причин недосконалості роботи комп'ютерної програми «Діловодство в адміністративних судах».
Таким чином, дійсним судовим рішенням по цій справі є постанова на чотирьох аркушах яка і приєднується до справи, а її текст є наступним:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2009 року справа № 2а-21/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання Колеснику Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив стягнути з управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області невиплачену державну соціальну допомогу передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з липня по грудень 2007 року та за 2008 рік у сумі 1995,30 грн.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Поновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити на користь позивача пенсію у відповідності до приписів ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни починаючи з 09 липня 2007 року. В частині позовних вимог, щодо перерахунку та виплати на користь позивача, недоплаченої їй як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.12.2006 року по 09.07.2007 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу в позові повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги починаючи з 09 липня 2007 року, суд першої інстанції не зазначив межі періоду за який підлягаю задоволенню позовні вимоги. Крім того, суд першої інстанції в мотивувальній частині не надав правової оцінки вимогам позивача за період 2008 року. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне вирішити позовні вимоги за 2007-2008 роки наступним чином.

Відносно задоволених позовних вимог по виплатам за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік була призупинена п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Отже, управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з липня 2007 року. Підстави для перерахунку за період з січня по 9 липня 2007 року були відсутні, оскільки дії відповідача щодо невиплати у цей період підвищення до пенсії ґрунтувалися на Законі України Про Державний бюджет України на 2007 рік, який діяв на той час.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни у 2007 році не здійснював, а також не проводив виплату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Проте, задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що пропустила строк звернення до суду, посилаючись на те, що її не було повідомлено про належні як дитині війни виплати, тому про факт порушення прав їй стало відомо лише після висвітлення даних подій у засобах масової інформації. Проте, ці обставини не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки рішення Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року було опубліковано в офіційному періодичному виданні «Вісник Конституційного суду України»№ 4 від 07.11.2007 року., за захистом своїх прав позивач звернувся до суду лише 04 лютого 2009 року тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Таким чином, в частині позовних вимог щодо задоволення за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року необхідно позивачу відмовити.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV в новій редакції. Тобто, було відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Що до розміру вищезазначеного підвищення до пенсії, колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як «діти війни»не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій «дітей війни»здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Крім того, постанову суду необхідно скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо перерахунку та виплати на користь позивача, недоплаченої їй як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.12.2006 року по 09.07.2007 року оскільки такі вимоги позивачем не висувались.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанова суду необхідно скасувати, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати дії управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року протиправними, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням проведених виплат у цей період.»

На підставі викладеного колегія суддів вважає за необхідне цей текст виготовити окремим судовим документом, засвідчити підписами суддів, приєднати до матеріалів справи, визнати постанову суду яка міститься в матеріалах справи на а.с.43 як виготовлену з помилками та не вважати її дійсною.

Керуючись ст.169 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в резолютивній частині постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2009 року задовольнити.

Виправити описку виклавши текст постанови наступним чином:

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2009 року справа № 2а-21/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Уханенка С.А.

при секретарі судового засідання Колеснику Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області на постанову Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2009 року позивач звернувся до суду з вимогами, в яких просив стягнути з управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області невиплачену державну соціальну допомогу передбачену ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з липня по грудень 2007 року та за 2008 рік у сумі 1995,30 грн.

Постановою Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Поновлено пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Зобов`язано відповідача перерахувати та виплатити на користь позивача пенсію у відповідності до приписів ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни починаючи з 09 липня 2007 року. В частині позовних вимог, щодо перерахунку та виплати на користь позивача, недоплаченої їй як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.12.2006 року по 09.07.2007 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та ухвалити нове рішення яким відмовити позивачу в позові повністю.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни, що підтверджується відміткою в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позовні вимоги починаючи з 09 липня 2007 року, суд першої інстанції не зазначив межі періоду за який підлягаю задоволенню позовні вимоги. Крім того, суд першої інстанції в мотивувальній частині не надав правової оцінки вимогам позивача за період 2008 року. Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає за необхідне вирішити позовні вимоги за 2007-2008 роки наступним чином.

Відносно задоволених позовних вимог по виплатам за 2007 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Дія ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік була призупинена п. 12 статті 71 і ст. 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 9 липня 2007 року положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік щодо призупинення дії положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визнані неконституційними.

Отже, управління Пенсійного фонду України повинно було зробити перерахунок пенсії позивачу починаючи з липня 2007 року. Підстави для перерахунку за період з січня по 9 липня 2007 року були відсутні, оскільки дії відповідача щодо невиплати у цей період підвищення до пенсії ґрунтувалися на Законі України Про Державний бюджет України на 2007 рік, який діяв на той час.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст. 6 Закону Про соціальний захист дітей війни у 2007 році не здійснював, а також не проводив виплату.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо своєчасного перерахунку та виплати пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Проте, задовольняючи позовні вимоги в частині недоплати суми за 2007 рік, суд першої інстанції не вірно застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна зі сторін.

В запереченнях на позовну заяву відповідач наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що пропустила строк звернення до суду, посилаючись на те, що її не було повідомлено про належні як дитині війни виплати, тому про факт порушення прав їй стало відомо лише після висвітлення даних подій у засобах масової інформації. Проте, ці обставини не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки рішення Конституційного суду України № 6-рп від 09 липня 2007 року було опубліковано в офіційному періодичному виданні «Вісник Конституційного суду України»№ 4 від 07.11.2007 року., за захистом своїх прав позивач звернувся до суду лише 04 лютого 2009 року тобто більше ніж за рік після того як вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Таким чином, в частині позовних вимог щодо задоволення за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року необхідно позивачу відмовити.

Відносно вимог по виплатам за 2008 рік, колегія суддів виходила з наступного.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»текст статті 6 Закону України №2195-ІV викладено в наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Відповідно до частини 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підстави для підвищення пенсії за період з січня по 22 травня 2008 року були відсутні, оскільки позивачу пенсія виплачувалася у збільшеному розмірі, тому позовні вимоги за цей період - не підлягають задоволенню.

Проте, Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік»N 107-VI від 28 грудня 2007 року щодо викладення положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-ІV в новій редакції. Тобто, було відновлено дію ст. 6 Закону України №2195-ІV.

Що до розміру вищезазначеного підвищення до пенсії, колегія суддів вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до частини 3 статті 62 Закону України від 19.12.2006 № 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" встановлено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом п'ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються цим законом, і до такої категорії громадян як «діти війни»не застосовується, а згідно ст. 7 Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій «дітей війни»здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, і Пенсійний фонд України не повинен нести відповідальність за позовами вказаної категорії громадян є хибними та спростовані вищенаведеними висновками.

Вищенаведені висновки свідчать, що відповідач діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством на певний період часу, рішення Конституційного суду не виконував, що стало причиною звернення позивача до суду.

Колегія суддів не враховує посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії позивачу, оскільки органи державної влади не можуть посилатись па відсутність коштів, як на підставу невиконаний своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону.

Крім того, постанову суду необхідно скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог, щодо перерахунку та виплати на користь позивача, недоплаченої їй як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.12.2006 року по 09.07.2007 року оскільки такі вимоги позивачем не висувались.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Постанова суду необхідно скасувати, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати дії управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року протиправними, зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням проведених виплат у цей період.»

Цей текст виготовити окремим судовим документом, засвідчити підписами суддів, приєднати до матеріалів справи, визнати постанову суду яка міститься в матеріалах справи на а.с.43 як виготовлену з помилками та не вважати її дійсною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.В.Сафронова

ОСОБА_2