Справа № 583/1284/15-а
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1284/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретарі Вербі Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2010 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» та поновлення пропущеного строку для звернення до суду, в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за 2007-2009 роки у сумі 3306,50 грн. та виплачувати зазначену допомогу в подальшому на період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року він має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, однак дана допомога не виплачується в повному обсязі, тому він і звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2010 року, яка ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.07.2012 року залишена без змін, позовні вимоги позивача задоволені частково, управління Пенсійного фонду України в м. Охтирка Сумської області зобовязано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік з 01.01.2009 року.

Ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 14.04.2015 року постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.03.2010 року та ухвала Апеляційного суду Сумської області від 13.07.2012 року скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та зазначив, що про порушення його права на отримання доплати як дитині війни у більшому, ніж він отримує, розмірі йому стало відомо від інших пенсіонерів.

Представник відповідача до суду не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. Відповідно до поданих раніше письмових заперечень, вважає дії управління правомірними, вимоги позивача безпідставними. Крім того зазначає про пропущення позивачем строку звернення до суду з позовом про захист своїх прав та застосування наслідків пропуску строку.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», в редакції, яка набрала чинності з 01.01. 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст. 7 зазначеного Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни визначено мінімальну пенсію за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України, п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідач був зобовязаний нараховувати та сплачувати підвищення до пенсії в розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Підпунктом 2 п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Частиною 4 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 положення п. 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, право на підвищення пенсії, що передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2008 році у позивача виникло з 22.05.2008 року, тобто з дня визнання

неконституційними положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» про зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на відповідний рік.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при розрахунку підвищення пенсії, яке передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, який вираховується виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а не розмір, що установлений постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530.

У 2009, 2010 роках змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які б встановлювали обмеження щодо зазначених виплат, не вносилось.

Зміни у законодавстві щодо зазначених виплат мали місце у звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491-VI (набрав чинності 19.06.2011 року), ч. 7 якого передбачено, що положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» 06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282-УІ встановлено, що у 2012 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Пунктом 67 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що у 2014 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що у 2015 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року № 1381 встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, з 23.07.2011 року чинним законодавством встановлено інший, ніж передбачений ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», розмір щомісячного підвищення до пенсії, а тому з 23.07.2011 року позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Частиною 2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону, яка діяла на час подання позову до суду) визначалося, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом. Позовні заяви приймаються до розгляду адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до адміністративного суду.

Позивачем заявлено про поновлення пропущеного строку, однак ним не надані докази в підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом, в звязку з чим не вбачається підстав для його поновлення. Наведені позивачем доводи щодо причин пропущення строку звернення до суду не можуть бути прийняті судом, оскільки позивач щомісяця отримував пенсію, знав про її розмір та не мав обєктивних перешкод для ознайомлення з загальнодоступними нормативними актами, що регулюють питання соціальних доплат. Таким чином, строк звернення до суду з адміністративним позовом в частині зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії за період до 24.01.2009 року включно ОСОБА_1 пропущено.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та проведення відповідних виплат з 25.02.2009 року по 22.07.2011 року включно з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 152 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2012 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6-14, 18, 41, 69-71, 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного суду України

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 25.02.2009 року по 22.07.2011 року включно з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови з одночасним поданням копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_3