Справа № 2-а-1088/11
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1088/11 року
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

при секретарі Корюковець П.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мена Чернігівської області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача з приводу перерахунку , обчислення , здійснення виплат додаткової пенсії учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ,

В С Т А Н О В И В:

В березні місяці 2011 року ОСОБА_1 заявив в суді позовні вимоги до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області про визнання дій відповідача щодо виплати додаткової пенсії як учаснику ліквідації на ЧАЕС , 2-ої категорії , згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи незаконними .

Мотивував позивач своє звернення тим , що відповідач відмовив позивачеві у виплаті додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особі , віднесеній до категорії № 2 , у тій сумі , яка зазначена у ч.1 ст.49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991 року .

Позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії . Недоотримані суми позивач просив стягнути з відповідача , так як звернувшись до управління Пенсійного фонду України в Менському районі з приводу виплати додаткової пенсії в розмірі , передбаченому Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , але отримав відмову .

Позивач в судове засідання не прибув , просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засіданні не прибув , було направлено заперечення до позовних вимог та прохання розглянути справи без присутності представника .

Відповідно до ч.6 ст.12 , ч.1 ст.41 КАС України , фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на здійснювалося .

Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом встановлено , що позивач є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії , що підтверджується посвідченням Серії А № 177501 виданого 02 грудня 1992 року , ( а.с.3 ) .На підставі зазначеного , суд вважає , що позивач дійсно є постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та має право на отримання додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком , передбаченого ст.49 ч.1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян . які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

З 12 січня 1993 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду як одержувач пенсії 2 категорії як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Станом на 01.03.2011 року , розмір пенсії складає 980,43 грн. ( 486,67 грн. основний розмір пенсії , 112,50 грн. додаткова пенсія учаснику ЧАЕС ІІ категорії , 263, 33 грн. доплата до прожиткового мінімуму , 68,13 грн. доплата за стаж , 49,80 надбавка дитині війни ).

Конституційний Суд України відзначив , що зупинення дії положень законів , якими визначено права і свободи громадян , їх зміст та обсяг , є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках , передбачених Основним Законом України . У статті 64 Конституції України вичерпно визначено такі випадки , а саме передбачено , що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень , та визначено ряд прав і свобод , які можуть не бути обмежені за жодних обставин .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з обґрунтуванням своєї позиції посиланням на норми закону і підзаконних нормативних актів , виходячи з наступного .

Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Кабінет Міністрів України не уповноважений на свій розсуд змінювати , в тому числі зменшувати конкретні розміри компенсацій і допомоги , встановлені цим законом . в тому числі на оздоровлення .

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами визначаються , зокрема , основи соціального захисту , а ст. 75 встановлює , що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України . Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам , а останнім нормативно-правовими актами змінювати положення законів .

Враховуючи те , що позивач є особою , яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи , він наділений державою певним правовим статусом , який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту , зокрема право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у відповідному розмірі .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України .

Враховуючи вищевикладене , суд вважає за необхідне зазначити , що реалізація особою права , яке повязане з отриманням бюджетних коштів і базується на нормах спеціальних нормативно-правових актів національного законодавства , не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань , тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом до уваги не приймається .

Відповідно ч.3 ст.22 Конституції України , при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод .

Пільги , компенсації , гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень , тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права , наданого Законом України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - є безпідставними .

Відповідно ст. 13 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її .

Правовою підставою позовних вимог є розмір додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров'ю, передбачену ст.50 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , зокрема : особам віднесеним до категорії 2 - 30 % мінімальної пенсії за віком (Згідно Закону України " Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України " , внесені зміни в Закон України " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " З 01.01.2008 року , особам , віднесеним до 2-ї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду , заподіяну здоров'ю , призначається в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність ) . Внесені зміни до ст.49 ЗУ " Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " Законом "№ 107-УІ від 28.12.2007 року було визнано рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року як неконституційними.

Згідно матеріалів справи , додаткову пенсію за шкоду , заподіяну здоров'ю , позивач отримує в розмірі 112,50 грн. ( 15% прожиткового мінімуму , встановленого законом для осіб, які втратили працездатність), що не відповідає розміру 30 % мінімальної пенсії за віком .

Відповідно ст. 99 ч.2 КАС України , для звернення до адміністративного суду за захистом прав , свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк , який обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Керуючись ст.ст. 13, 49 , 51 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " , Рішенням Конституційного суду України № 10-рп / 2008 від 22.05.2008 року , ст.19 Конституції України, ст. 161- 163 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області задовольнити частково .

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області ОСОБА_1 щодо обчислення та виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю як учаснику ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС ІІ категорії .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Менському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю , особі віднесеній до 2 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , в порядку ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 25.08.2010 року і по день розгляду справи 22.03.2011 року з урахуванням зміни розміру мінімальної пенсії та виплачених раніш сум даної категорії .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення , а якщо постанова була проголошена без участі особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови , з подачею копії апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду .

Суддя:

ОСОБА_2