Справа № 14900/09
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2010 р. справа № 2а-115/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Суховарова А.В. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Мациборко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області

на постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та перерахунок заборгованості по виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області просить скасувати постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобовязання відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років, за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Апелянт посилається на те, що він не може виходити за межі бюджетних асигнувань на відповідний рік. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачці у 2007 році виплачувалась у розмірах, передбачених ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік». Після прийняття рішення Конституційним Судом України 09.07.2007 року видатки бюджету не були збільшені. Просив розглядати справу у його відсутність.

Позивачка постанову суду в частині відмови у позові не оскаржила.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачка є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 12), перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Марганецької міської ради Дніпропетровської області, як працююча особа. Допомога щомісячно виплачувалась в розмірах, передбачених законами України про державний бюджет на відповідний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є працюючою особою, а тому їй у 2007 році була призначена та виплачувалась вказана допомога на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням»(а.с.19).

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновителів, опікуна, піклувальника).

Крім того, як слідує із Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2007 р. № 32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» Управління праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року повинні призначати, а з 2 кварталу 2007 р. зобов'язані виплачувати допомогу застрахованим особам за рахунок коштів субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам та тимчасової державної допомоги дітям.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач після 09 липня 2007 року здійснював нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2007 рік згідно до статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»від 19 грудня 2006 року № 489-У.

Приймаючи до уваги той факт, що з 9 липня 2007 року відновлена дія статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ, за якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та дія ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», за якою розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не повинен бути меншим за розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом, колегія суддів погоджується з висновком суду про неправомірність дій відповідача з липня 2007 року і до грудня поточного року щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме: ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що після 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму , а саме - ст. 62 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік».

Статтею 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»передбачено право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом особі, яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Оскільки законодавець ставить можливість отримання такої допомоги в залежність від наявного здійснення догляду за дитиною, незалежно від того, ким такий догляд буде здійснюватись одним із батьків, усиновителем, опікуном, бабою, дідом або іншим родичем, колегія суддів приходить до висновку, що за таких умов при вирішенні питання щодо застосування розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік , осіб, що здійснюють догляд за дитиною до досягнення трирічного віку слід віднести до тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення.

Правомірність такого висновку колегії суддів підтверджує і той факт, що з 01 січня 2008 року згідно статті 13 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом мають як не застраховані в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, так і застраховані особи, оскільки зміни, внесені у вказану статтю Законом № 107-VI від 28.12.2007 року неконституційними не визнані.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою було пропущено річний строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав, з поважних причин, оскільки остання постійно займалась доглядом малолітніх дітей.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню та виплаті на користь позивачки недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, та вірно зобовязав відповідача нарахувати та виплатити позивачці недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, включно, виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, а саме: з квітня 2007 року з розміру 463 грн., а з 01 жовтня 2007 року по грудень 2007 року - з розміру 470 грн. щомісяця, з урахуванням фактично отриманих нею сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за зазначений період.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів є безпідставними тому що відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Переглядаючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції в оскарженій частині відповідає вимогам закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2009 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: Л.М. Нагорна

ОСОБА_4