Справа № 5875/09
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2010 р. справа № 2а-147/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Уханенка С.А. Сафронової С.В.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу

на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу про стягнення недоплаченої суми щорічної допомоги до пятого травня, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2009 року позивач звернувся з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу та подавши 25 лютого 2009 року уточнений позов просив визнати дії відповідача який не повідомив його у 2008 році та 2009 році, що нарахування щорічної одноразової допомоги до дня перемоги проводилось з урахуванням виплат згідно Закону України «Про Державний бюджет України», а не 7 кратну мінімальну пенсію за віком. Поновити права щодо отримання щорічної одноразової допомоги до дня перемоги довічно згідно ч. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»з 01.01.2008 року. Також просив визнати що посадові особи відповідача порушили Конституцію України та ч. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щодо нарахування щорічної одноразової грошової допомоги до дня перемоги, звузили його конституційні права, що призвело до погіршення здоровя та втрати грошових виплат у сумі за 2008 рік у сумі 3067,00 грн., за 2009 рік 3116,00 грн. Крім того просив зобовязати відповідача сплатити недоплачену допомогу в сумі 6133,00 грн., та зобовязати відповідача нараховувати щорічну одноразову допомогу до дня перемоги згідно ч. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року позовні вимоги задоволено частково, визнано неправомірними дії відповідача стосовно відмови у перерахунку і виплаті сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги, передбаченої п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік з урахуванням сум що ним отримані у відповідності з вимогами встановленими п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України»у 2008 році. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач також не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серія Є №046477 (а.с. 4) і користується пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивачу щорічна разова грошова допомога до 5 травня була виплачена за 2008 рік в квітні 2008 року в розмірі 350 грн., за 2009 рік в квітні 2009 року в розмірі 380 грн.

Відповідно до положень ст.13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»інвалідам 3 групи, щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»частина 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції:

"Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

В 2008 році розмір вказаних виплат встановлювався постановою КМУ від 12.03.2008р. №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви нацистських переслідувань», відповідно до п.1 якої інвалідам війни 3 групи встановлена виплата разової грошової допомоги у розмірі 350 гривень.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 28/2008 (№ 10-рп/2008) було визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, у звязку з чим вони втратили чинність, а ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» почала діяти в попередній редакції.

Судом встановлено, що відповідач виплатив позивачу допомогу до 5 травня 2008 року відповідно до постанови КМУ від 12.03.2008р. №183 у розмірі 350 гривень до 22 травня 2008 року. Отже на час виплати допомоги позивачу за 2008 рік діяла редакція частини 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка на момент виплати не була визнана неконституційною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та іншими Законами України.

Колегія суддів вважає, що відповідач, виплативши разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, передбаченому постановою КМУ від 12.03.2008р. №183, діяв правомірно, а тому підстав для визнання його дій неправомірними немає.

Посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки вказане рішення було прийняте після виплати позивачу допомоги до 5 травня.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання дії відповідача щодо невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік в розмірах визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та зобовязання відповідача здійснити перерахунок позивачу щорічної грошової допомоги у розмірах визначених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»за 2008 рік з відмовою в задоволенні позову, оскільки на час виплати суми допомоги за 2008 рік відповідач діяв в межах наданих повноважень, а виходячи з положень ст. 152 Конституції України моральна чи матеріальна шкода, яку заподіяно особам актами, що визнані неконституційними, підлягає відшкодуванню у встановленому законом порядку.

Що стосується позовних вимог по нарахуванню допомоги до 5 травня за 2009 рік колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано було відмовлено в задоволенні цієї частини позовних вимог, виходячи з наступного, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права 25 лютого 2009 року, а допомога передбачена ст. 13 Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»виплачується щорічно до 5 травня, оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Отже оскільки на момент звернення до суду за захистом порушеного права не було відомо чи буде порушено право позивача на виплату щорічної допомоги до 5 травня, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги за 2009 рік задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що обставини справи встановлені повно і правильно, але суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв'язку з чим постанову суду необхідно скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2009 року в частині визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу стосовно відмови у перерахунку і виплаті сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги, передбаченої п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та в частині зобовязання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік з урахуванням сум що ним отримані у відповідності з вимогами встановленими п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»з розрахунку семи мінімальних пенсій за віком, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України»у 2008 році скасувати, відмовивши в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців у відповідності до ЦПК України.

Повний текст виготовлено 21 липня 2010 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Судді: С.А. Уханенко

ОСОБА_2