Справа № 5917/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2010 р. справа № 2а-710/09 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Литовченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровськ апеляційну скаргу інспектора ДПС роти ДПС ДАІ №3 ОСОБА_1 на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2009 року

у адміністративні справі № 2а-710/09 за позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ № 3 ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне стягнення, -

в с т а н о в и л а :

29 квітня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС роти № 3 ОДДЗ ОСОБА_3, в якому посилаючись на безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за вчинення правопорушення, передбаченого п.14.6 Правил дорожнього руху, просив скасувати винесену інспектором ДПС роти № 3 ОДДЗ ОСОБА_3 постанову про адміністративне правопорушення серії АР 10652 від 28.04.2009 року про накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2009 року позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та на недоведеність обставин, на які посилався суд при розгляді справи, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Якимівського районного суду Запорізької області як незаконне та ухвалити у справі нове рішення, яким в позові відмовити, стягнувши з позивача на його користь судові витрати

Сторони по справі в судове засіданні не зявилися, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та відеозапис (а.с.18,24), обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту зясування судом фактичних обставин у справі та надану їм оцінку, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав

Судове рішення повинно відповідати вимогам законності і обґрунтованості (ст. 159 КАС України).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності.

За нормами матеріального права суд кваліфікує спірні правовідносини, тобто дає їм правову оцінку. Застосування судом норм матеріального права полягає у співставленні встановлених судом обставин з ознаками норми матеріального права, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також у з'ясуванні відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників. Застосування судом норми процесуального права полягає у вчиненні процесуальних дій та ухваленні рішень, що обумовлені обставинами розгляду справи.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

Між тим судове рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки постанова суду першої інстанції не містить мотивів неврахування окремих доказів, як і не містить правової оцінки обставин у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 квітня 2009 року інспектором взводу ДПС роти № 3 ОДДЗ ОСОБА_3 складено відносно водія ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, на підставі якого 28.04.2009 р. винесено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням на нього штрафу в сумі 425,00 грн. Зазначені протокол та постанова про адміністративне правопорушення складені інспектором взводу ДПС роти № 3 ОДДЗ ОСОБА_3 у звязку з тим, що 28.04.2009 р. о 14.00 год. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в місті Мелітополі порушив правила обгону, здійснив обгін на перехресті вулиці Крупської та вулиці Леваневского, чим порушив п.14.6 ПДР.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції фактично узяв до уваги лише пояснення позивача в судовому засіданні стосовно здійснення ним не обгону, а обїзду автомобіля. При цьому суд не надав оцінки письмовим поясненням ОСОБА_2, написаним ним власноруч в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.04.2009 р. (а.с.3), згідно яких позивач не заперечуючи проти здійснення ним обгону, стверджував про обгін ним транспортного засобу після проїзду перехрестя, але без виїзду на зустрічну смугу.

В позові при звернення до суду та під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач стверджував про здійснення ним не обгону транспортного засобу, а його обїзду. Саме вказану обставину з посиланням на те, що ширина дороги дозволяла рухатися автомобілю позивача по своїй стороні, судом першої інстанції покладено в основу рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Разом з тим, суд першої інстанції зазначаючи про здійснення позивачем обїзду транспортного засобу, а відтак і про відсутність в його діях порушення ПДР, не урахував при цьому положення п. 1.2 Правил дорожнього руху, в якому відсутнє визначення поняття та терміну «обїзд», і в якому зазначається, що «обгоном»вважається випередження одного транспорту іншим з виїздом з займаної полоси руху та поверненням на неї.

З долученого до матеріалів справи відеозапису (а.с. 24) колегією суддів встановлено, що запис подій про які йдеться в оскаржуваному позивачем протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, проводився з автомобіля ДАІ. На відеозапису зафіксовано проміжок часу до моменту виїзду автомобіля позивача на перехрестя та чітко вбачається здійснення позивачем на автомобілі НОМЕР_2 обгону іншого транспортного засобу на цьому перехресті. Так, до появи автомобіля позивача в обзорі відеозапису, через перехрестя вулиць Крупської та Леваневского по пішохідному переходу проходили люди, у звязку з чим повертаючий ліворуч на перехресті вантажний автомобіль «Газель»максимально зменшив швидкість руху, тим самим надавши можливість пішоходам завершити перехід проїзної частини дороги, і в цей же час на перехрестя виїхав автомобіль позивача, який рухаючись ліворуч по відношенню до вантажного автомобіля, обігнав його безпосередньо на центральній частині перехрестя з частковим виїздом на зустрічну смугу, та поверненням на полосу свого руху вже після проїзду перехрестя.

Згідно ст. 69 КАС України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, наведені в мотивувальній частині постанови суду першої інстанції висновки про відсутність в діях позивача порушень пункту 14.6 «а»ПДР з тих підстав, що автомобіль позивача не виїжджав на зустрічну смугу, а ширина дороги дозволяла йому рухатися по своїй стороні - суперечать інформації, яка міститься на відеозапису подій та іншим доказам у справі, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3) та постанові про адміністративне правопорушення (а.с.4).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, позивач повинен подати докази на підтвердження обставин, на які він посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона (ч.1 ст.71 КАСУ). Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що він не здійснював обгін транспортного засобу на перехресті. Не доведена позивачем також неправомірність та необґрунтованість дій відповідача щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Все вищеперелічене дає судовій колегії право для висновку про те, що правова оцінка, яку суд першої інстанції дав обставинам справи, суперечить вимогам матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та щодо недоведеності обставин, на які посилався суд при розгляді справи - є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної по цій справі постанови.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права в частині визнання встановленими недоведених обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам, що з врахуванням статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, обумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу інспектора ДПС роти ДПС ДАІ №3 ОСОБА_1 задовольнити, постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 22 червня 2009 року скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ №3 ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне стягнення відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України на протязі одного місяця починаючи з наступного дня після виготовлення повного тексту судового рішення апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 05 травня 2010 року.

Судді Сафронова С.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5