Справа № 2-а-1/11
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1/11
П О С Т А Н О В А

"04" лютого 2011 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі Уляшевій М.М.

за участі позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 держкомзему

в ОСОБА_7 районі ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_7 міської ради та третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_6 держкомзему в ОСОБА_7 районі і ОСОБА_3 про скасування рішення ОСОБА_7 міської ради за № 972 від 27 січня 2010 року та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 міської ради та третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_6 держкомзему в ОСОБА_7 районі і ОСОБА_2 про скасування рішень сесії ОСОБА_7 міської ради за № 503 від 22 лютого 2008 року, № 1004 від 18 березня 2010 року, № 1172 від 29 жовтня 2010 року, рішень виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 2047 від 18 жовтня 2010 року та № 2082 від 28 жовтня 2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2010 року ОСОБА_7 міська рада на підставі заяви ОСОБА_3 прийняла рішення за № 972, яким за будинковолодінням № 28, що в місті Бережанах, на вулиці ОСОБА_9, співвласниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_10, закріпила земельну ділянку площею 748,66 кв.м..

Позивач ОСОБА_2, вважаючи вищевказане рішення ОСОБА_7 міської ради незаконним, звернувся до суду із адміністративним позовом про його скасування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник позивача також просить позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Притягнута у якості третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за їх безпідставністю, пояснила, що з 2008 року між співвласниками їх жилого будинку ведеться спір про визначення порядку користування земельною ділянкою, в звязку з чим рішенням Бережанського районного суду від 28 вересня 2009 року був вирішений їх спір і був встановлений порядок користування земельною ділянкою, однак через те, що земельна ділянка міською радою не була закріплена за будинком, рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24 грудня 2009 року рішення суду першої інстанції було скасоване, а тому вона вважає, що рішення сесії ОСОБА_7 міської ради за № 972 від 27 січня 2010 року про закріплення земельної ділянки за будинковолодінням по вул. Ст.Бандери № 28 в м. Бережанах, є законним, так як воно базується на рішенні апеляційного суду. Крім того, хоч будинковолодіння не є субєктом земельних правовідносин, як про це твердить ОСОБА_2, однак він, в 2000 році, будучи головою ОСОБА_7 міської ради, видав довідку за № 953 про закріплення саме за будинковолодінням № 28, що в місті Бережанах, на вулиці ОСОБА_9, вказаної земельної ділянки, його ж особисті дії суперечать заявленому ним тепер позову. Крім цього, зазначеним рішенням ніяким чином не порушуються права та інтереси ОСОБА_2.

Не визнаючи позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду із адміністративним позовом про скасування рішень сесії ОСОБА_7 міської ради за № 503 від 22 лютого 2008 року, № 1004 від 18 березня 2010 року, № 1172 від 29 жовтня 2010 року, рішень виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 2047 від 18 жовтня 2010 року та № 2082 від 28 жовтня 2010 року.

Ухвалою Бережанського районного суду від 27 січня 2011 року заявлені позови обєднані в одне провадження.

Представник відповідача ОСОБА_7 міської ради ОСОБА_11 із заявленими позовними вимогами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погоджується, вважає їх безпідставними на тій підставі, що оскаржувані рішення міська рада прийняла в межах своїх повноважень, тобто законно, а крім того, зазначеними рішеннями не порушені права та інтереси ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3.

Притягнутий у якості третьої особи представник ОСОБА_6 держкомзему в ОСОБА_7 районі вважає підставними позовні вимоги ОСОБА_2, із вимогами ОСОБА_3 не погоджується.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що 27 січня 2010 року ОСОБА_7 міська рада на підставі заяви ОСОБА_3 прийняла рішення за № 972, яким за будинковолодінням № 28, що в місті Бережанах, на вул. ОСОБА_9, співвласниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_10, закріпила земельну ділянку площею 748,66 кв.м.. ОСОБА_2, являючичь співласником 1/3 частини зазначеного будинковолодіння, не погодився із цим рішенням, звернувся до суду з позовом про його скасування.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 зіслався на те, що будинковолодіння № 28 в м. Бережанах на вул. ОСОБА_9 не є суб»єктом земельних правовідносин, а тому не може бути наділене правами та обов»язками, а крім того, вищевказане рішення ОСОБА_7 міською радою було прийняте нею поза межами відведених їй законодавством повноважень.

І хоч в судовому засіданні ОСОБА_2 настоював на задоволенні його позовних вимог, однак ні в позовній заяві, ні в своїх поясненнях в судовому засіданні, він не представив суду доказів про те, що рішення ОСОБА_7 міської ради за № 972 від 27 січня 2010 року порушує його права та інтереси, а також що воно суперечить вимогам Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та вимогам Земельного законодавства України.

Судом встановлено, що зазначене вище рішення міською радою прийнято у межах її повноважень і на підставі заяви 3-ї особи ОСОБА_3 та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 та ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, а отже, приймаючи оскаржуване рішення, станом на час його прийняття, міська рада діяла на підставі Закону, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і чинними законами України, тобто правомірно, а тому з тих підстав позовні вимоги ОСОБА_2 до задоволення не підлягають.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 щодо скасування рішень сесії ОСОБА_7 міської ради за № 503 від 22 лютого 2008 року, № 1004 від 18 березня 2010 року, № 1172 від 29 жовтня 2010 року, рішень виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 2047 від 18 жовтня 2010 року та № 2082 від 28 жовтня 2010 року, то вони також не підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.34 ст. 26 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності з п.12 Перехідних Положень Земельного кодексу України розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи державної виконавчої влади.

На підставі положень, передбачених ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальної громади та передача їх у власність громадянам.

Судом встановлено, що рішеннями сесії ОСОБА_7 міської ради за № 503 від 22 лютого 2008 року, № 1004 від 18 березня 2010 року, № 1172 від 29 жовтня 2010 року, рішень виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 2047 від 18 жовтня 2010 року та № 2082 від 28 жовтня 2010 року ОСОБА_2, який є третьою особою за позовом ОСОБА_3, були надані дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва господарського будинку з гаражом в м.Бережанах, на вул.С.Бандери,28 та було затверджене містобудівне обгрунтування щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва гаражу за цією ж адресою.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони правомірно.

Судом встановлено, що зазначені вище рішення міською радою були прийняті на підставі заяви ОСОБА_2 і за погодженням з іншими співвласниками жилого будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_10 про що свідчать їх письмові заяви, що маються в матеріалах справи. А крім того, допитана в судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 пояснила, що вказані рішення міської ради ніяким чином не порушують її прав та інтересів.

Таким чином, поскільки оскаржувані позивачкою ОСОБА_3 рішення ОСОБА_7 міської ради, прийняті нею у межах її повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення , а крім того позивачка ОСОБА_3 не довела в судовому засіданні тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги, а тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування зазначених рішень міської ради слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись 7, 144 Конституції України, ст. 1, 2, 6, 8, 9, 17, 69, 70, 104, 158-163, 167, 185-186 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. ст. 12, 158 Земельного кодексу України, ст.10, п. 34 ст. 26 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'', суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_7 міської ради та третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_6 держкомзему в ОСОБА_7 районі і ОСОБА_3 про скасування рішення ОСОБА_7 міської ради за № 972 від 27 січня 2010 року та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7 міської ради та третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_6 держкомзему в ОСОБА_7 районі і ОСОБА_2 про скасування рішень сесії ОСОБА_7 міської ради за № 503 від 22 лютого 2008 року, № 1004 від 18 березня 2010 року, № 1172 від 29 жовтня 2010 року, рішень виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради № 2047 від 18 жовтня 2010 року та № 2082 від 28 жовтня 2010 року відмовити за безпідставністю їх позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подано апеляцію, яка подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бережанський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області підпис ОСОБА_1

Копія з оригіналом вірна.

В.о. голови ОСОБА_7

районного суду Тернопільської області ОСОБА_12