Справа № 8196/09
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2010 р. справа № 2а-90/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Стежко В.А. Суховарова А.В.

при секретарі судового засідання: Фесовець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості з виплат допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просила суд визнати рішення №6815/02 від 17.12.2008 року Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про відмову доплати на її користь не донарахованої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неправомірним, стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на її користь не донараховану допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 2526,26 грн., а також стягнути з відповідача на її користь витрати повязані з розглядом справи, а саме судовий збір в розмірі 25.27 грн. Посилалася на те, що відповідач при наданні їй вказаних видів допомоги, керувався нормативно-правовими актами, які рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року визнані неконституційними. Своїми діями відповідач грубо порушив її право на належний соціальний захист, передбачений Конституцією України.

Відповідач проти позову заперечував. Посилався на те, що позивачці нараховувалась та здійснювалася виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в повному обсязі та своєчасно, з зазначенням платежу у відомостях відповідно до чинного законодавства. Виходячи з цього, вимоги позивача щодо недоотриманої суми у 2007 році допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є такими, що не відповідають чинному законодавству. Також відповідач у своїх запереченнях посилався на те, що позивачкою пропущено строк позовної давності щодо перерахунку допомоги, починаючи з 09.07.2007р., оскільки ст.99 КАС України передбачено річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо нарахування, призначення та виплати ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня по 17 листопада 2007 року. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1398,89 грн. Стягнуто Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 13,98 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2009 року в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування, призначення і виплати позивачці державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 недоотриманої суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1398,89 грн., а також в частині стягнення з бюджету м. Павлограда на користь позивачки судових витрат в розмірі 13,98 грн. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на те, що здійснював виплати вказаної допомоги у 2007 році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та у межах передбаченого цим законом обсягу видатків. Рішення Конституційного Суду України, яким було визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»в частині зупинення на 2007 рік дії ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», було ухвалено Конституційним Судом лише 09 липня 2007 року, отже саме з дати ухвалення цього рішення може бути проведено відповідний перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскаржував постанову суду щодо незастосування судом положень ч.1 ст.100 КАС України, на чому вони наполягали при розгляді справи по суті у суді першої інстанції.

Позивачка заперечень на апеляційну скаргу до суду не надавала.

Постанова суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами фактично не оскаржувалась, оскільки апелянт в апеляційній скарзі не зазначав, що він не згоден з постановою в цій частині, а позивачка апеляційну скаргу до суду не подавала, тому, у відповідності до вимог ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачка має малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), у зв'язку з чим перебувала на обліку у відповідача з 01.04.2007 року по 17.11.2007 року та отримувала виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до 17 листопада 2007 року. ( а.с.5).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Приймаючи до уваги той факт, що ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" про зупинення дії ст. 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", втратила чинність з 09.07.2007 року, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача в 2007 році щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", з урахуванням того, що відповідач повинен був здійснити такий перерахунок саме з 09 липня 2007 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 17 листопада 2007 року, оскільки за вказаний час відповідач виплачував позивачці допомогу у розмірі, передбаченому абзацом 3 частини 2 ст. 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яка втратила чинність з 09.07.2007 року.

З огляду на вказане, посилання апелянта на те, що їх дії протягом 2007 року були правомірними, оскільки позивачу були призначені та виплачувались вказані допомоги у розмірах, передбачених Законом, а саме : ст.56 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", колегією суддів визнаються безпідставними, так як в судовому засідання достовірно встановлено, що з 09 липня 2007 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", тобто, у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Суд першої інстанції правильно визначив і період в 2007 році, за який відповідачу необхідно було провести перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь позивачки, виходячи з розмірів прожитого мінімуму, встановлено для дітей віком до 6 років.

Оскільки рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 положення статей 29, 36, абзацу третього частини другої статті 56, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 103, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", визнані неконституційними, вони втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення.

Отже, відповідач, з урахуванням рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року, повинен був провести перерахунок та вирішити питання щодо виплати позивачці донарахованої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 17 листопада 2007 року, оскільки саме 17.11.2007 року дитині ОСОБА_1 ОСОБА_2 виповнилося три роки.

В той же час, суд першої інстанції, приймаючи рішення про визнання неправомірним дій відповідача щодо не проведення позивачці перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 17 листопада 2007 року, та стягуючи з відповідача суму не доотриманої допомоги за цей період, залишив поза увагою вимогу позивача про відмову у задоволенні позову у звязку з пропуском позивачкою строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

ОСОБА_1 даний позов до суду першої інстанції було подано 26 грудня 2008 року, тобто, більше ніж через рік, коли їй були закінчені будь-які виплати допомоги по догляду за дитиною у звязку з досягненням трирічного віку, у своєму позові вона не просила суд поновити строк звернення до суду за захистом своїх прав та не наводила ніяких поважних причин пропуску річного строку звернення до суду ( а.с.2,3 ).

У своїх запереченнях Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області посилалося на те, що позивачкою пропущено строк позовної давності щодо перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки ст.99 КАС України передбачено річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів ,а тому просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог ( а.с,15).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачкою було пропущено річний строк звернення до суду за захистом свої порушених прав без поважних причин, підстави для його поновлення відсутні, до даних правовідносин слід застосувати положення ч.1 ст.100 КАС України та відмовити ОСОБА_1 у задоволення позову у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Виходячи із вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне постанову суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині - відмовити.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2009 року в оскарженій частині скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складення у повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 01 лютого 2010 року.

Головуючий: Л.М.Нагорна

Судді: В.А.Стежко

ОСОБА_3