Справа № 817/1254/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1254/15

05 червня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Дубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Дубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2557,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно зворотнього боку облікової картки платника податків за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 2557,80 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без участі представника податкової інспекції, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на підставі ч.11 ст. 35 КАС України вважається повідомленим належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням, що повернувся на адресу суду.

У відповідності до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву по суті, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх в сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник податків та перебуває на обліку в Дубенській ОДПІ.

Згідно заяви від 05.11.2014 року відповідачем було обрано спрощену систему оподаткування, та обрано 2 групу платників єдиного податку із 20% ставкою до розміру мінімальної заробітної плати, а саме 243,60 грн (а.с.4-5).

Заборгованість ФОП ОСОБА_1 виникла в наслідок несплати єдиного податку з фізичних протягом квітня-жовтня 2014 року. Нараховано суму єдиного податку в розмірі 1705,20грн (243,6*7=1705,20). Крім того, платнику нараховано 852,60 штрафних санкцій згідно податкового повідомлення - рішення № від 29.12.2014 року. Таким чином загальна заборгованість платника по єдиному податку становить 2557,80грн. (1705,20+862,60= 2557,80).

Відповідно до п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом авансування внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного року), та у відсотках доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати відповідно до п.293.2 ст. 293 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв'язку з несплатою боргу Дубенською ОДПІ було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №8123-17 від 18.09.2014 року, відповідно до якої визначено суму податкових зобов'язань, ФОП ОСОБА_1, однак відповідач належним чином не відреагував, на даний час борг не сплатив (а.с.9).

Відповідно до п.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Якщо, згідно з нормами статті 54 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України).

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.36.1 ст. 36, п. 38.1. ст. 38 ПК України).

Згідно п.п.20.1.18 п.20.1. ст.20 ПК України, позивач наділений повноваженнями на звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку. Пункт 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачає, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Підпунктом 41.5 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Як вбачається з зворотного боку облікової картки на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість в сумі 2557,80грн. (а.с.6,7).

За наведених обставин позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (35500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом з податку фізичних осіб в сумі 2557,80 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.