Справа № 824/3298/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/3298/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

27 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємця ОСОБА_3 до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегією суду розглянуто та задоволено клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області на її правонаступника - Хотинську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, 12 березня 2009 року працівниками ДПА в Чернівецькій області проведено перевірку щодо контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу магазин-бару позивача, розташованого в АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено акт №0190/24/00/23/НОМЕР_1 від 13 березня 2009 року, в якому відображено порушення підприємцем порядку проведення розрахунків в частині не проведення через реєстратор розрахункових операцій на суму 35,0 грн., не роздрукування щоденних фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (РРО) за 11 жовтня 2008 року, 14 жовтня 2008 року, 23 жовтня 2008 року, 06 листопада 2008 року, 10 листопада 2008 року, 01 грудня 2008 року, 03 грудня 2008 року, 17 грудня 2008 року, 19 грудня 2008 року, 20 грудня 2008 року, 21 грудня 2008 рок., 22 грудня 2008 року та 05 лютого 2009 року (у кількості тринадцяти звітів), незбереження фіскального звітного чека (Z - звіту) РРО № 99 за 24 вересня 2008 року та контрольної стрічки до нього, чим, на думку перевіряючих, були порушені вимоги визначені пунктами 1, 2, 9, 10 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265 (далі - Закон №265). На підставі акту перевірки №0190/24/00/23/НОМЕР_1 від 12 березня 2009 року відповідачем прийнято рішення №/0 від 17 березня 2009 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 5445,00 грн.

Зокрема, за п.1 у п'ятикратному розмірі за не проведення розрахункових операцій через РРО (35,00 грн.*5=175,00 грн.), за п.4 - 340 грн. - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за не зберігання фіскального звітного чека №99 від 24.09.2008 в книзі обліку розрахункових операцій; за п.4 в сумі 4760 грн. - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків в кількості 14 шт., за п. 5 - 170 грн. - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за незбереження контрольної стрічки реєстратора розрахункових операцій №0099 від 24 вересня 2008 року.

Суд І інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій, згідно пункту 4 статті 17 Закону №265 до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян не за кожен випадок невиконання та незберігання щоденного друку фіскального звітного чеку, а одноразово.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду І інстанції. Проте, не погоджується щодо розрахунку суми, в частині якої оскаржуване рішення підлягає скасування, з огляду на наступні обставини.

Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено правові засади правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

У своїй апеляційній скарзі податковий орган вказує на неправильний розрахунок застосованої штрафної санкції судом І інстанції, внаслідок чого суд припустив помилки при ухвалені судового рішення.

Досліджуючи матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, з урахуванням поданих сторонами доказів, встановлено наступне.

Під час перевірки податковим органом встановлені порушення п. 1, 2, 9, 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Так, під час перевірки податковим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 в порушення п. 1 ст. 3 Закону №265 не провела через реєстратор розрахункових операцій реалізацію товару на суму 35 грн.

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій (а.с. 8) відповідач за вказане порушення застосував штраф на підставі п. 1 ст. 17 Закону №265 у п'ятикратному розмірі на загальну суму 170 грн. (35*5).

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції щодо правомірності такого рішення.

Також, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (а.с.8) податковий орган застосував штраф у розмірах 340 грн. та 4760 грн. на підставі п. 4 ст. 17 Закону №265.

Відповідно до п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 17 Закону №265 у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, податковим органом встановлено 13 випадків невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків, а саме: за 11 жовтня 2008 року, 14 жовтня 2008 року, 23 жовтня 2008 року, 06 листопада 2008 року, 10 листопада 2008 року, 01 грудня 2008 року, 03 грудня 2008 року, 17 грудня 2008 року, 19 грудня 2008 року, 20 грудня 2008 року, 21 грудня 2008 року, 22 грудня 2008 року , 05 лютого 2009 року, що відображено в акті перевірки.

В той же час, як слідує з розрахунку фінансових санкцій податковим органом безпідставно включено в розрахунок 14 випадків.

Таким чином, за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання повинна була застосована штрафна санкція у розмірі 340 грн., а не 5100 грн. ( 340+4760).

Вказане відповідає практиці Верховного Суду України, що відображена у рішеннях по справам № 21-89а13 від 16 квітня 2013 року, №21-155/13 від 04 червня 2013 року.

Також, Вищий адміністративний суд України у своєму рішенні від 27 жовтня 2014 року справа № к/99991/87906/11 вказав необхідність враховувати, що у разі підтвердження факту вчинення суб'єктом підприємницької діяльності порушень, за які передбачена відповідальність за п. 4 ст. 17 Закону № 265/95 ВР, податковий орган може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від кількості випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чека та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій, виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги).

Оскільки, не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи роздрукований чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Крім того, податковим органом встановлено порушення п. ст. 3 Закону №265, а саме: не збереження контрольної стрічки протягом встановленого терміну.

Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 5 ст. 17 Закону №265 - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суду погоджується з висновком суду І інстанції щодо правомірності рішення податкового органу у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170 грн..

Таким чином, загальна сума застосованих штрафних х санкцій повинна дорівнювати 685 грн. ( 175+340+170).

Враховуючи вказане, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 17 березня 2009 року є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення 4760 грн. штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи суд І інстанції невірно визначив розмір штрафних санкцій, який підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції врахував не всі його обставини, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу про скасування оскаржуваного рішення слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 березня 2009 року в частині застосування фінансових санкцій на суму 4725 грн.

В цій частині визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 березня 2009 року в частині застосування фінансових санкцій на суму 4760 грн.

В решті залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.