Справа № 802/257/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/257/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Віятик Н.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

27 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014 та скасувати її.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014 р. ВП №44050290 старшого державного виконавця примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області Плахотнюк Наталії Юріївни. В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позивач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язати вчинити дії.

Відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014 року вказаний адміністративний позов задоволено, зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_2 призначену та нараховану за життя її матері ОСОБА_4 одноразову винагороду в зв'язку з присвоєнням почесного звання «Мати - героїня» у розмірі 11470,00 грн.

На виконання даної постанови, яка набрала законної сили, Вінницьким окружним адміністративним судом 21.05.201 року було видано виконавчий лист.

16.07.2014 року позивач звернулась з заявою до відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про прийняття до виконання виконавчого листа № 802/37/14-а від 21.05.2014 року.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області 17.07.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 44050290 за вказаним виконавчим листом.

У зв'язку із зверненням до Вінницького окружного адміністративного суду з поданням про зміну способу і порядку виконання рішення суду 07.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № ВП 44050290.

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2014 року в задоволенні подання відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 21.05.2014 року відмовлено.

30.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Вінницькій області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № ВП 44050290 на підставі п.11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, зазначено, що листом Управління праці та соціального захисту населення Бершадської районної державної адміністрації повідомило державного виконавця про неможливість виконання рішення суду від 21.05.2014, оскільки фінансування видатків на соціальний захист та соціальне забезпечення соціальної допомоги окремим категоріям громадян проводиться в межах коштів передбачених Законами України Про державний бюджет України на відповідні роки, тому необхідну виплату буде здійснено у разі виділення бюджетних призначень на виконання рішення суду. Таким чином, боржник з поважних причин не в змозі виконати рішення суду, а в державного виконавця відсутні підстави для застосування санкцій, передбачених статтею 89 Законом України "Про виконавче провадження".

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець не вжив всіх можливих та необхідних заходів спрямованих на виконання в повному обсязі рішення суду зазначеного в виконавчому документі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, ч. 2 ст. 25 Закону України "Про державну виконавчу службу" (далі-Закон) передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

За змістом ч. 3 ст. 75 Закону у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 89 Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 89 Закону у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У розрізі наведених норм Закону, чітко визначено необхідність вчинення певних дій, які повинні бути здійснені державним виконавцем до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження з підстав того, що боржник з поважних причин не в змозі виконати рішення суду, а в державного виконавця відсутні підстави для застосування санкцій, старший державний виконавець відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області діяв всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ним не було витримано процедуру щодо повного та належного виконання судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження № ВП 44050290 від 30.12.2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовна вимога про визнання неправомірними дій відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області щодо закінчення виконавчого провадження не підлягає до задоволення, оскільки не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, так як у разі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014 року в повній мірі відбувається відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність своїх дій, що також передбачено ч.1 ст.71 КАС України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 КАС України.

Відповідно до п.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують викладеного і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року - без змін.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 36,54 грн. в дохід Державного бюджету.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.