Справа № 591/1809/15-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1809/15-а
Провадження № 2-а/591/128/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання вчинити дії -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що з 21.03.1999 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1. До 2004 року йому виплачувалась пенсія в розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком. Однак, з прийняттям Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» без його відома здійснено перерахунок його пенсії в бік зменшення. Тому, позивач просить суд зобов»язати відповідача здійснити з 01.01.2004 року перерахунок пенсії з урахуванням ст.ст.13, 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з подальшою виплатою суми недоотриманої пенсії з урахуванням індексу інфляції.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить суд їх задоволити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала і пояснила суду, що відсутні передбачені законом підстави для перерахунку пенсії позивачу.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що з 21.03.1999 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 з урахуванням середньомісячного заробітку за період з 01.01.1980 року по 31.12.1984 рік - 462,27грн..

Розмір пенсії, який отримував позивач становив 200,00 грн., що підтверджено письмовими доказами та не оспорювалось сторонами в судовому засіданні.

З 01.01.2004 року, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії перераховано та встановлено на рівні 224,00грн..

В подальшому пенсія позивачу неодноразово перераховувалась у бік збільшення на підставі Законів України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та внесених змін до бюджету, Постанов Кабінету Міністрів України про збільшення податкового мінімуму; №684 від 03.05.2007року «Про поліпшення матеріального забезпечення окремих категорій населення»; № №685 від 03.05.2007року «Про додаткові заходи щодо поліпшення матеріального забезпечення окремих категорій населення»; №198 від 11.03.2009 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»; №327 від 23.04.2012 року «Про підвищення рівня соціального захисту населення», що судом встановлено з Листа УПФУ у м. Сумах від 07.11.2013року.

Підставами для подачі позову стало те, що первісний перерахунок пенсії станом на 01.01.2004 року було проведено без згоди ОСОБА_1 та змінено принцип обрахунку пенсії: до змін пенсія становила чотири мінімальних заробітних плати, після - почала обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування". Цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов»язкове державне соціальне страхування і визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел.

Статтею 43 наведеного Закону передбачений перерахунок пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом. При цьому, відповідно до частини 1 зазначеної норми, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, а згідно ч. 2 цієї норми для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої ст. 40 Закону.

При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої ст. 40 Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Таким чином, обов'язок з перерахунку пенсії позивача був нормативно визначений та не потребував його додаткової згоди.

Також, п.4 Прикінцевих положень Закон України "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, права позивача було захищено на законодавчому рівні.

Судом встановлено, що в результаті перерахунку у 2004 році розмір пенсії позивача збільшився з 200,00грн. до 224,00 грн..

Дослідивши методику нарахування пенсії, яка також була змінена, судом встановлено, що при перерахунку та подальшому обчисленні пенсії до пенсії, яка підлягала виплаті здійснювалась доплата до визначеного законом розміру прожиткового мінімуму.

Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2004 році для осіб, які втратили працездатність складав 284,69 грн..

Тобто, в зв'язку зі зміною методики нарахування права позивача не було порушено.

Суд критично оцінює позицію позивача з приводу того, що до перерахунку розмір пенсії становив чотири мінімальних пенсії за віком, тому на даний час цей розмір зменшено і порушено права позивача.

Оскільки, ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом "а" статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Тобто, законодавством визначався не мінімальний розмір пенсії, як соціальна гарантія, а максимальний як обмеження прав особи.

Закон України "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування" не передбачає таких обмежень, тобто права позивача були розширені, а не порушені.

Тобто, суду не доведено, що станом на момент набрання чинності Законом України "Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування" було порушено права позивача.

Подальша зміна розмірів прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, перевищення розміру мінімальної заробітної плати над прожитковим мінімумом не може стати підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу (ч.1 ст.71 КАС України).

Таким чином, суд вважає за необхідне в позові відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 11,69-71,159-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми про визнання бездіяльності неправомірною та зобов»язання вчинити дії - відмовити за необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 29 травня 2015 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО