Справа № 824/275/15-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/275/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавка Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоряк У.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача Бугая Б.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Бугай Богдани Василівни, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Бугай Богдани Василівни, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 03.09.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, виконавчого комітету Чернівецької міської ради про скасування рішень та визнання недійсним свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1; визнано незаконним та скасовано п.3.6. рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.04.2005 р.№283/6 про надання дозволу ОСОБА_5 на переобладнання садового будинку під індивідуальний житловий будинок; визнано незаконним та скасовано п. 1.10 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07.06.2005 року №409/9 про затвердження актів державних технічних комісій щодо прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будинковолодінь і окремих квартир; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 від 25.06.2005 року видане на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07.06.2005 року М 409/9.

Позивач звернувся з письмовою заявою до реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, додавши до заяви копію паспорта громадянина України, копію рішення апеляційного суду про визнання свідоцтва про право власності ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 недійсним, квитанції про оплату послуг.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Бугай Б.В. від 16.02.2015р. за №19366179 позивачу відмовлено у задоволенні заяви про скасування державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 з тих підстав, що у резолютивній частині рішення апеляційного суду Чернівецької області від 03.09.2014 р. не визнано недійсним саме право власності на нерухоме майно за ОСОБА_5, відповідачкою по справі.

Тому, вказує позивач, маючи рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у скасуванні державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та роз'яснення про порядок вирішення цього питання, він звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції від 16.02.2015 р. за №19366179 про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та про спонукання державного реєстратора до скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на зазначений житловий будинок.

Відповідач позов не визнав та надав суду письмові заперечення, в яких звернув увагу суду на резолютивну частину поданого заявником судового рішення, відповідно до якої недійсним визнається правовстановлюючий документ, а не саме право власності.

Таким чином, зазначає відповідач, йому не представилось можливим встановити відповідність заявлених позивачем прав і документів вимогам законодавства на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 03.09.2014р.

Вважає, що рішення про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності від 16.02.2015 №19366179 прийнято з дотриманням порядку та строку передбачених законодавством про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в межах повноважень наданих Законом.

Окрім того, вказує відповідач, втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Тому, вимога позивача щодо "спонукання державного реєстратора" вчинити реєстраційні дії є такою, що суперечить вимогам законодавства України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та спросив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, наполягав на його безпідставності та відмові в його задоволенні.

Представник третьої особи заперечував проти позовних вимог та наполягав на їх відхиленні.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 03.09.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/11936/13-ц від 09.07.2014 р. в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання незаконними рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено. Визнано незаконним та скасовано п. 3.6 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.04.2005 р. №283/6 про надання дозволу на переобладнання власного садового будинку під індивідуальний житловий будинок. Визнано незаконним та скасовано п. 1.10 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07.06.2005 р. №409/9 про затвердження актів державних технічних комісій щодо прийняття в експлуатацію індивідуальних житлових будинків, будинковолодінь і окремих квартир. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 серії НОМЕР_1 від 25.06.2005 р., видане на імя ОСОБА_5 на підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 07.06.2005 р. №409/9. В решті рішення залишено без змін.

Позивач звернувся з письмовою заявою до реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції про внесення запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 за номером 14839 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Бугай Б.В. від 16.02.2015 р. за №19366179 позивачу відмовлено у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності форма власності: приватна, розмір частки: 1/1 за номером 14839 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно з тих підстав, що у резолютивній частині рішення суду визнається недійсним правовстановлюючий документ, а не саме право власності.

Не погодившись із рішенням відповідача ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Так, задоволенню підлягає вимога позивача про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чернівецького МУЮ Бугай Б.В. про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Вимога про спонукання, тобто зобов'язання державного реєстратора до скасування запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на зазначений житловий будинок - задоволенню на підлягає.

Вище наведений висновок суду ґрунтується на наступних підставах та нормах чинного законодавства.

Законом, що регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Частиною 2 ст. 9 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Разом з тим, суд звертає увагу на тому, що, згідно з ч.4 ст.182 Цивільного кодексу України, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Частиною 1 ст.24 Закону № 1952-IV встановлено виключний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо:

- заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону (п.1);

- об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав (п.2);

- із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа (п.3);

- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (п.4);

- заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону (п.5);

- заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем (п.5-1);

- заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону (п.5-2);

- під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (п.5-3);

- після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення (п.5-4);

- заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію (п.5-5);

- заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем (п.5-6);

- заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав (п.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Зі змісту зазначених норм убачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації. При цьому орган, який уповноважений здійснювати таку реєстрацію, вчиняє тільки відповідні дії в межах чинного законодавства і сам по собі не є особою, яка може заперечувати або визнавати право власності.

Водночас, статтею 346 ЦК поряд з переліком підстав, за яких право власності припиняється, встановлено, що право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно п. 37. 5). Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 17 жовтня 2013 р. N 868 документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону.

Статтею 26 Закону № 1952-IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З наведеного вище слідує, що визнання недійсним на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області свідоцтва про право власності на нежитловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 - є підставою для скасування державної реєстрації права власності за останньою.

Тому, суд вважає, що підстава, за якої відповідач прийняв рішення про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності на будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 є необґрунтованою, а рішення відповідача таким, що підлягає скасуванню.

В задоволенні вимоги про зобов'язання відповідача скасувати запис про державну реєстрацію права власності, суд відмовляє так, як в силу статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частини третьої статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Бугай Богдани Василівни від 16.02.2015р. №19366179 про відмову у скасуванні запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Стягнути на користь позивача з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 121,80грн.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови. Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г.Г. Спіжавка

Постанова в повному обсязі складена 02 червня 2015 р.