Справа № 707/875/15-а
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.05.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Черкаси

16 год. 00 хв.

Черкаський районний суд у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Нуянзіної Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Руськополянської сільської ради Черкаського району про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

До суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_3, в якій просить визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати Русько-Полянську сільську раду прийняти рішення по призначенню піклувальника та зобов'язати відповідача подати суду звіт про виконання постанови суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідачем всупереч вимогам законодавства безпідставно не приймається рішення по заявленим позовним вимогам, натомість відповідач рекомендує позивачу для вирішення питання про призначення опікуном звертатися до суду, а тому саме з цих підстав просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області проти заявленого адміністративного позову заперечував, мотивуючи це тим, що винесені позивачем у позові питання має вирішувати суд, а не орган опіки та піклування Руськополянської сільської ради, тому вважає позовні вимоги позивача безпідставними.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, згідно посвідчення НОМЕР_1 від 2006 року, є інвалідом з дитинства І групи інвалідності, а згідно довідки МСЕК №920406 потребує постійного стороннього догляду.

Згідно копії паспорту НОМЕР_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто є повнолітньою особою.

01.12.2014 року позивач звернувся до Руськополянської сільської ради з клопотанням про призначення йому піклувальника ОСОБА_1, оскільки він потребує постійного стороннього догляду.

У відповідь на дане клопотання відповідачем прийняте рішення №74 від 25.12.2014 року про клопотання перед судом про призначення ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_3, який за станом свого здоров'я неспроможний самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки.

Рішенням відповідача №12 від 29.01.2015 року внесено зміни до рішення №74 від 25 грудня 2014 року та п. 1 викладено у наступній редакції: «Рекомендувати ОСОБА_3 звернутися до суду з позовною заявою про призначення ОСОБА_1 своїм піклувальником».

Згідно довідки Руськополянської сільської ради №49 від 09.02.2015 року ОСОБА_3 проживає за місцем свого проживання один.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97 від 21.05.1997р. сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97 від 21.05.1997р. визначено повноваження виконавчих комітетів сільських, селищних та міських рад.

Відповідно до пп. 4 п. б ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97 від 21.05.1997р. до компетенції виконавчих комітетів сільських рад відноситься вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно ч. 2 ст. 56 ЦК України права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ст..58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

В даному випадку суд констатує, що позивач є повнолітньою, дієздатною особою, а тому положення ст. 58 - 59 ЦК України щодо нього не можуть бути застосовані, як органом опіки та піклування так і судом, в межах повноважень визначених ст. 60 ЦК України.

Оскільки позивач ОСОБА_3 за станом свого здоров'я самостійно не може здійснювати захист своїх прав та інтересів, тому суд вважає за необхідне у даному випадку керуватися положеннями ст. 78 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦК України дієздатна фізична особа, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім'я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 2 статті 78 ЦК України визначено, що помічник має право на одержання пенсії, аліментів, заробітної плати, поштової кореспонденції, що належать фізичній особі, яка потребує допомоги.

Згідно ч. 3 ст. 78 ЦК України помічник має право вчиняти дрібні побутові правочини в інтересах особи, яка потребує допомоги, відповідно до наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 ЦК України помічник представляє особу в органах державної влади, органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування та організаціях, діяльність яких пов'язана з обслуговуванням населення. Помічник може представляти фізичну особу в суді лише на підставі окремої довіреності.

У відповідності до ч. 5 ст. 78 ЦК України послуги помічника є оплатними, якщо інше не визначено за домовленістю сторін.

Згідно ч. 6 ст. 78 ЦК України помічник може бути у будь-який час відкликаний особою, яка потребувала допомоги. У цьому разі повноваження помічника припиняються.

Також зазначене питання регулюється Правилами опіки та піклування затвердженими Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88, якими у своїй діяльності має керуватись відповідач.

Таким чином з огляду на наведені обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що відповідач прийнявши рішення про рекомендування позивачу звернутися з даного питання до суду, дійшов хибного висновку, оскільки вирішення даного питання належить до його компетенції, а не до компетенції суду.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за його заявою від 01 грудня 2014 року про призначення піклувальника, суд вважає, що дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки у діях відповідача відсутні ознаки бездіяльності, так як рішення по даній заяві відповідач прийняв, проте суд констатує, що даним рішенням фактично заява позивача не була вирішена, а тому суд вважає за доцільне зобов'язати відповідача повторно розглянути дане питання, керуючись вищенаведеними нормами Закону. Щодо самої вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення по призначенню позивачу піклувальника, суд зазначає, що виконавчий комітет сільської ради є колегіальним органом, рішення якого приймаються шляхом голосування, а тому вимога про зобов'язання прийняти рішення є некоректною, суд в межах своїх повноважень може лише зобов'язати відповідний виконавчий комітет розглянути поставлені питання на відповідному засіданні виконавчого комітету.

Крім цього позивачем заявлена вимога про зобов'язання відповідача подати суду звіт про виконання постанови суду, відповідно до ст. 267 КАС України, суд вважає, що дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 267 КАС України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком і підстав для прийняття такого рішення, суд на даний час не вбачає.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, в частині зобов'язання відповідача повторно розглянути питання про призначення опікуном (помічником) ОСОБА_3 - дієздатної фізичної особи, яка за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки ОСОБА_1, в решті позовних вимог суд відмовляє з вищенаведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Руськополянську сільську раду повторно розглянути питання про призначення опікуном (помічником) ОСОБА_3, який є повнолітньою дієздатною особою, яка за станом здоров'я самостійно не може захищати свої права і виконувати свої обов'язки - ОСОБА_1.

У решті позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2015 року.

Суддя: В. В. Морозов