Справа № 821/180/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

821/180/15-а

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р.

м. Херсон

Справа № 821/180/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Комунального закладу Херсонської обласної ради "Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат" про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі – позивач, ДФІ в Херсонській області, ДФІ, Інспекція) звернулась до суду із позовом до Комунального закладу «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» Херсонської обласної ради (далі – відповідач, КЗ «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат», Комунальний заклад, будинок-інтернат), в якому просить зобов’язати відповідача виконати пункти 2, 3, 4 вимоги ДФІ в Херсонській області від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708, а саме:

п.2 вимоги – стягнути зайво виплачені кошти з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст.ст.127, 136 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) за наявності особистих заяв працівників, провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 2 245,27 грн. зайво виплаченої заробітної плати внаслідок невірно встановлених додаткових днів відпустки та провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 812,03 грн.;

п.3 вимоги – відшкодувати кошти зайво виплаченої заробітної плати у зв’язку з завищеними тарифними розрядами в сумі 57 658,42 грн. та провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 20 929,99 грн.;

п.4 вимоги – в частині відображення в обліку дебіторської заборгованості за оплату безпідставно завищеної вартості вугілля кам’яного на розмір податку на додану вартість ПП «Квілон» в сумі 66 705,00 грн. та провести претензійно-позовну роботу і стягнути з ПП «Квілон» зайво отримані кошти.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності в КЗ «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» за період з 01.05.2012р. по 01.07.2014р., оформленої актом від 26.09.2014р. №04-17/35, встановлені порушення відповідачем приписів законодавства, усунути які вимагалось пунктами 2, 3 та 4 вказаної вимоги. У встановлений у вимозі строк порушення не усунуті в повному обсязі, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом згідно із повноваженнями органу державного фінансового контролю, визначеними ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі – Закон № 2939-XII).

Сторони у судове засідання не з’явились, будучі належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.2.2.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Херсонській області на ІІ квартал 2014 року позивачем проведено ревізію фінансово-господарської діяльності в КЗ «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» за період з 01.05.2012р. по 01.07.2014р., про що складено акт ревізії від 26.09.2014р. №04-17/35.

Згідно з висновками, викладеними в акті, позивачем встановлені наступні порушення відповідачем чинного законодавства:

- пп.1, 2 п.180.1 ст.180, п.184.5 ст.184, пп. «а» п.185.1 ст.185, ст.194 Податкового Кодексу України, яке полягало у оплаті за 2013 рік безпідставно завищеної вартості вугілля кам'яного на розмір податку на додану вартість у розмірі 66 705,00 грн. внаслідок відсутності у контрагента-постачальника ПП «Квілон» статусу платника податку на додану вартість, що призвело до завдання комунальному закладу матеріальної шкоди (збитків) на вказану суму.

На підставі акту ревізії позивачем надіслано лист-вимогу від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708 «Про усунення порушень» на адресу відповідача, п.п. 2, 3 та 4 якої останнього зобов’язано усунути порушення наступним чином:

- стягнути зайво виплачені кошти з осіб, які їх отримали безпідставно, в порядку та розмірах, встановлених ст.ст.127, 136 Кодексу законів про працю України (далі – КЗпП України) за наявності особистих заяв працівників, провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 4 962,81 грн. зайво виплаченої заробітної плати внаслідок невірно встановлених додаткових днів відпустки та провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 1 798,50 грн. (п.2 вимоги);

- відшкодувати кошти зайво виплаченої заробітної плати у зв’язку з завищеними тарифними розрядами в сумі 57 658,42 грн. та провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 20 929,99 грн. (п.3 вимоги);

- відобразити в обліку дебіторську заборгованість за оплату безпідставно завищеної вартості вугілля кам’яного на розмір податку на додану вартість ПП «Квілон» в сумі 66 705,00 грн. та провести претензійно-позовну роботу і стягнути з ПП «Квілон» зайво отримані кошти (п.4 вимоги).

Також цією вимогою зобов’язано відповідача повідомити ДФІ про усунення вказаних порушень до 19.12.2014р.

Під час ревізії відповідачем частково усунуто порушення, вказане у п.2 вимоги, а саме відшкодовано 6 774,68 грн. шляхом утримання із заробітної плати працівників будинку-інтернату.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Як видно зі змісту п.п.2, 3, 4 вимоги від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708 «Про усунення порушень», ними вказано на виявлені збитки державного бюджету та підконтрольної установи, їхній розмір та необхідність їх відшкодування.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 7, 13 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; а при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах: від 28 жовтня 2014 року (справа 21-462а14), від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14).

Відповідно до приписів частини 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, з урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що п.п.2, 3, 4 вимоги від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708 «Про усунення порушень», які вказують на виявлені збитки, їх розмір та містять приписи про примусове відшкодування таких збитків, не є обов’язковими для виконання відповідачем і не створюють для нього юридичних наслідків, що в даному випадку унеможливлює покладення судом на відповідача обов’язку вчинити дії з виконання цих пунктів вимоги.

Крім того, п.п.3, 4 вимоги від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708 було оскаржено КЗ «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» в судовому порядку і постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015р. у справі №821/4532/14 у задоволенні позову щодо скасування пункту 4 вимоги було відмовлено саме з наведених вище підстав, а пункт 3 вимоги скасований в частині зобов’язання будинку-інтернату відшкодувати кошти зайво виплаченої заробітної плати у зв’язку з завищеними тарифними розрядами в сумі 57 658,42 грн. та провести відповідні коригування проведених нарахувань на фонд заробітної плати, виплаченої з порушенням законодавства в сумі 20 929,99 грн..

Таким чином судовим рішенням у справі №821/4532/14, яке набуло законної сили, встановлені обставини щодо відсутності у КЗ «Херсонський психоневрологічний будинок-інтернат» обов’язку виконувати в примусовому порядку п.п.3, 4 вимоги ДФІ в Херсонській області від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708, а тому вони не підлягають доказуванню при розгляді даної справи в силу вимог ст.72 КАС України.

Щодо вимог про зобов’язання відповідача виконати п.2 названої вимоги слід також зазначити, що зібраними доказами доведено фактичне його виконання на час розгляду судом даного адміністративного позову у визначений ДФІ спосіб на загальну суму 2 763,44 грн., в тому числі 2 027,47 грн. заробітної плати та 735,97 грн. нарахувань на фонд заробітної плати, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями від 12.03.2015р. та платіжним дорученням від 13.03.2015р. №99.

Таким чином, п.2 вимоги ДФІ в Херсонській області від 21.10.2014р. №21-04-14-14/5708не підлягає виконанню відповідачем також і у зв’язку з його фактичним виконанням.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ДФІ в Херсонській області необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167, 244-2 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 9.3