Справа № 820/3669/13-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2015 р. м. Київ К/800/50071/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Головчук С.В., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області в особі начальника Демченка О.М. про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів. Уточнивши позовні вимоги, просив скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 228 від 25 березня 2013 року та № 128 о/с від 8 травня 2013 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29 липня 1991 року (з подальшими змінами, далі - Положення); поновити його на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Фрунзенського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області; зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, оскільки не дотримано порядок звільнення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року та прийнято нову постанову про задоволення позову. Скасовано накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 228 від 25 березня 2013 року та № 128 о/с від 8 травня 2013 року в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення. Зобов'язано Харківське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 8 травня 2013 року до моменту винесення судового рішення.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач з 2002 року проходив службу в органах внутрішніх справ, з 17 липня 2008 року обіймав посаду оперуповноваженого сектору карного розшуку Фрунзенського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

25 березня 2013 року Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області видано наказ № 228 «Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ХМУ ГУМВС України в Харківській області та покарання винних», яким, зокрема, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України оперуповноваженого сектору карного розшуку Фрунзенського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4

Вказаний наказ виконано шляхом видання 8 травня 2013 року наказу Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 128 о/с про звільнення позивача із займаної посади за п. «є» ст. 64 (за порушення дисципліни) Положення, з 8 травня 2013 року.

Підставою для звільнення ОСОБА_4 став висновок службового розслідування, затверджений 25 березня 2013 року, в ході якого встановлено порушення службової дисципліни позивачем, що виразилось у порушенні вимог ст. 7 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ», п.п. 2.2, 3.2 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 155 від 22 лютого 2012 року. Так, в ході розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 створив «штучну ситуацію» щодо причетності осіб до незаконного обігу наркотичних засобів з подальшим вимаганням та отриманням від зазначених осіб грошових коштів, порушив право на недоторканість житла, оскільки без відповідного дозволу суду проник у житло цих осіб.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача є правомірним, оскільки факт порушення ним службової дисципліни встановлено службовим розслідуванням, порядок звільнення дотримано.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порядок накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ порушено, оскільки ОСОБА_4 не був повідомлений про розпочате службове розслідування, не мав можливості скористатися своїми правами під час його проведення, не був ознайомлений з висновками службового розслідування, а тому оскаржувані накази про його звільнення є протиправними.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на законі та матеріалах справи.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням.

Відповідно до п. «є» ст. 64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Згідно ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Частиною 1 ст. 5 цього ж Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Виходячи зі змісту ст. 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 14 цього ж Закону при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно ч. 5 ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Враховуючи вищенаведені норми Закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій відповідача при звільненні позивача з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку доведено, що не оспорюється позивачем, а сам факт ненадання ОСОБА_4 письмових пояснень в ході проведення службового розслідування не може бути підставою для скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. За змістом ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службове розслідування призначається з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу. Судом встановлено, що відповідачем вживалися заходи з метою відібрання пояснень та ознайомлення позивача з висновком службового розслідування. Однак, під час призначення та проведення службового розслідування позивач перебував під вартою у зв'язку з пред'явленням підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, після звільнення позивача з-під варти під заставу його місце перебування було невідоме: особисті телефони позивача були відключені, а за відомою адресою місця проживання нікого не було.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції помилково скасував законне рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 КАС суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Оскільки суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції, яка ухвалена відповідно до закону, то колегія суддів на підставі ст. 226 КАС України скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі постанову суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2013 року скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: С.В. Головчук

М.І. Мойсюк