Справа № 825/1442/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1442/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Хрущ Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, без фіксації судового процесу, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, за адміністративним позовом Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2015 Чернігівський міський центр зайнятості (далі - Чернігівський МЦЗ, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, відповідач) в якому просить стягнути допомоги по безробіттю у сумі 392 грн. 78 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час перебування на обліку в Чернігівському МЦЗ, в період з 16.06.2014 по 03.09.2014, та отримання по безробіттю гр. ОСОБА_1 09.07.2014 працевлаштувався до Багатопрофільного приватного підприємства «ПОЗИТИВ» (далі - БПП «ПОЗИТИВ») про що не повідомив центр зайнятості. Таким чином, відповідач з 09.07.2014 не мав права перебувати на обліку в центрі зайнятості як безробітний та отримувати допомогу по безробіттю оскільки відносився до зайнятого населення, а працевлаштування за наймом на умовах трудового договору є обставиною, яка впливає на умови виплати допомоги по безробіттю, про яку він не повідомив Чернігівський МЦЗ. В період з 09.07.2014 по 21.07.2014 гр. ОСОБА_1 виплачено 392,78 грн. допомоги по безробіттю, яка підлягає поверненню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та заперечень на позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.06.2014 по 03.09.2014 перебував на обліку як безробітний в Чернігівському МЦЗ та отримував допомогу по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується персональною карткою № НОМЕР_2 (а.с.6-7).

Як вбачається з акту розслідування страхових випадків та обґрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №117 від 11.03.2015, посадовою особою Коліниченко Н.І. проведено звірку (перевірку) перебування у трудових відносинах гр. ОСОБА_1 з отриманою відповіддю від БПП «ПОЗИТИВ» від 27.02.2015 №40 (а.с.10) з даними ДПС та даними про перебування на обліку в Чернігівському МЦЗ, якою встановлено, що гр. ОСОБА_1 перебуває в трудових відносинах з БПП «ПОЗИТИВ» з 09.07.2014, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Допомога по безробіттю, яка підлягає поверненню складає 392,78 грн. (а.с.11).

Відповідно до наказу БПП «ПОЗИТИВ» від 09.07.2014 №09/07-01 гр. ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду інженера-землевпорядника ІІІ кат. на 8-годинний робочий день з оплатою згідно штатного розкладу. До роботи приступив з 09.07.2014 (а.с.10 зворот).

Згідно довідки-розрахунку матеріального забезпечення Чернігівського МЦЗ від 24.03.2015 №06/1222 сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідача за період з 09.07.2014 по 21.07.2014 становить 392 грн. 78 коп. (а.с.12).

На підставі виявлених правопорушень з боку відповідача, директором Чернігівського МЦЗ прийнято наказ від 24.03.2015 №111 «Про повернення коштів гр. ОСОБА_1.» (а.с.13), та листом від 25.03.2015 за №05/1253 запропоновано відповідачу добровільно повернути отримані кошти в сумі 392 грн. 78 коп. (а.с.14).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до пункту 1 частина 2 статті 1 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про зайнятість населення" (далі - Закон №5067-VI) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Стаття 4 Закону №5067-VI до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно статті 43 Закону №5067-VI статусу безробітного може набути, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 44 Закону №5067-VI зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

На виконання Закону України від 02.03.2000 №1533-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-III) був розроблений Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року №307 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136 (далі - Порядок №307), який визначає механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у т.ч. одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу.

Згідно пункту 1.2 розділу 1 Порядку №307 допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним у встановленому порядку безробітними.

Згідно пункту 5.5 Порядку №307 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 Порядку №307 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України від 02.03.2000 року №1533-III "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття" (далі - Закон - №1533-III) допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності є видом забезпечення.

Відповідно статті 36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач незаконно отримував допомогу по безробіттю, оскільки, ОСОБА_1 в період перебування на обліку в Чернігівському міському центрі зайнятості як безробітний, з 09.07.2014 перебував в трудових відносинах та не повідомив центр зайнятості про дану обставину всупереч статті 36 Закону №1533-III, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 незаконно отримувала допомогу по безробіттю в сумі 392 грн. 78 коп.

Відповідно до статті 39 Закону №1533-III спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідачем не надано жодних належних доказів, щодо повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, як і доказів, що спростовують викладені в позовній заяві обставини.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Чернігівського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 14000, реєстраційний номер ОКПП: НОМЕР_1) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (р/р 1002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 392 (триста дев'яносто дві) грн. 78 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук