Справа № 759/19758/14-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду місті Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

20 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача здійснити розрахунок пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державного службовця за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнооб'язкове державне пенсійне страхування, враховуючи , що пенсія призначення 16.04.2014 в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи, позивачка 07 листопада 2014 року подала до УПФ України в Святошинському районі міста Києва заяву про перерахунок пенсії в якій просила враховувати матеріальну допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових проблем, грошову винагороду та індексацію заробітної плати.

Проте, пенсійний орган своїм листом від 13 листопада 2014 року №1950/8-П повідомив, що ст. 33 Закону України «Про державну службу» до складових заробітної плати державного службовця такі виплати як матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем, грошова винагорода та індексація заробітної плати не віднесені, а тому відсутні підстави для врахування їх при здійсненні розрахунку пенсії.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулась до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовивши у здійсненні розрахунку пенсії державного службовця, з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових проблем, грошової винагороди та індексації заробітної плати, діяв протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Статтею 1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 2 вказаного Закону, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державного службовця складається із посадового окладу, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (ч. 1 ст. 37 цього Закону).

Частиною першою ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року та від 28 травня 2013 року, а також в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2014 року (справа № К/9991/29282/12) від 13 лютого 2014 року (справа № К/800/24905/13; К/80022561/13) та від 03 квітня 2014 року (справа № К/800/55540/13).

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що судом першої інстанції помилково визначено дату, з якої необхідно здійснювати перерахунок такої пенсії, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів зауважує, що позивач про порушення своїх прав з боку відповідача мав дізнатись у момент отримання відповідних виплат у меншому ніж встановлено законом розмірі та не була позбавлена можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що в частині вимог за період з 16.04.2014 по 19.05.2014 включно позивачем пропущено встановлений строк звернення до суду

Положеннями частини першої статті 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів поважності причини пропущення строку звернення позивача з вимогами, що виходять за межі шестимісячного строку, встановленого ст. 99 КАС України, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення без розгляду вищезазначених вимог позивача.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2014 року у справі №К/800/52590/14.

За таких обставин, перерахунок пенсії повинен бути здійснено лише з 20 травня 2014 року.

Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2015 року (справа № К/800/8346/15).

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва - задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 16 квітня 2014 року по 19 травня 2014 року включно - залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, починаючи з 20 травня 2014 року, з урахуванням сум, які не увійшли в розмір заробітної плати для обчислення пенсії, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових проблем, грошової винагороди та індексації заробітної плати.

Постанова апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Троян

Судді Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: