Справа № 702/407/15-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/407/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Діденко Т.І.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

20 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про перерахунок пенсії державного службовця, починаючи з 12.11.2010.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року позовні вимоги за період з 12.11.2010 по 29.09.2014 залишено без розгляду.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області щодо відмови позивачу в проведенні донарахування раніше призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення матеріально-побутових питань. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_2 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» в призначеному розмірі 82% заробітної плати згідно з довідками виконавчого комітету Аврамівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією, з врахуванням зазначених в цих довідках інших виплат - сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення матеріально-побутових питань в загальній сумі 24806,03 грн., які нараховані позивачці за період роботи з 01.11.2008 року по 31.10.2010 року, в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії; постійну виплату перерахованого розміру пенсії проводити з 30.09.2014 року, при цьому врахувати виплачені позивачці кошти за цей період.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно зі ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 30.04.2010 отримує пенсію державного службовця, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області.

Розмір призначеної пенсії обчислювався на підставі поданих довідок про складові заробітної плати з останнього місця роботи, в яких не було зазначено «інші виплати».

Відповідачем при проведенні розрахунку пенсії не враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких було сплачено страхові внески.

19.03.2015 ОСОБА_2 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області із заявою про включення в заробітну плату, з якої була обчислена пенсія, інших виплат, включених до довідки від про заробітну плату, на що отримала відмову.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того,що оскаржувані дії відповідача є протиправними.

Перевіряючи наведений висновок суду, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інші виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача матеріальної допомоги, з якої сплачено страхові внески, призвели до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, а відтак обґрунтовано визнав такі дії протиправними та правомірно зобов'язав відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивача, проте не врахував наступного.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату звернення до пенсійного орану, а саме - 19.03.2015 року, та враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви - з 01.04.2015 року.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції частково спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права частково невірно вирішив справу, внаслідок чого постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням нової - про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 183-2, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року скасувати в частині про задоволення вимог адміністративного позову про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області на підставі Закону України «Про державну службу» провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату призначеної їй пенсії за період з 30.09.2014 по 31.03.2015.

Прийняти в цій частині нову постанову.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за період з 30.06.2014.2013 по 31.03.2015 відмовити.

В іншій частині постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.