Справа № 1505/4255/12
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/66290/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про перерахунок пенсії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року,

встановив:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгороді-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (далі - управління ПФУ) про визнання неправомірною бездіяльності відповідача, який протягом дев'яти років не нараховує їй пенсію відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", зобов'язання зробити перерахунок раніше призначеної пенсії з 2004 року відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" з урахуванням загального стажу роботи 38 років 28 днів і стажу наукової роботи 16 років 3 місяці 18 днів.

Позов обґрунтувала тим, що в 1993 році їй була призначена пенсія згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення". Починаючи з 2004 року, вона систематично звертається до відповідача з проханням перевести її на пенсію відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", враховуючи, що трудовою книжкою, уточнюючою довідкою, характеристиками, рапортами, атестаційними листами підтверджується 16 років 3 місяці 18 днів стажу на наукових посадах. Проте управління ПФУ тривалий час не виконує свій обов'язок щодо нарахування їй відповідної пенсії.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 липня 2013 року позов задоволено: визнано неправомірною бездіяльність управління ПФУ, яка виразилась у неправомірному ненарахуванні пенсії ОСОБА_4 відповідно до вимог Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" з урахуванням загального стажу наукової роботи 16 років З місяці 18 днів; зобов'язано управління ПФУ зробити перерахунок раніш призначеної ОСОБА_4 пенсії за період з 2004 року відповідно до вимог Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" з урахуванням загального стажу роботи 38 років 28 днів та стажу наукової роботи 16 років 3 місяці 18 днів.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняте ним рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Скаргу обґрунтовує доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що з 22.02.1993 р. ОСОБА_4 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", виходячи із загального стажу роботи 38 років 28 днів.

Починаючи з 2004 року, позивач неодноразово зверталась до управління ПФУ із заявами про проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

До заяви позивачем було додано довідку ЗАТ "Пищепромавтоматика" від 13.09.2004 р. № 01-295, атестаційні листи від 18.10.1974 р., від 25.05.1977 р., від 16.10.1980 р., від 14.05.1982 р. , характеристики, рапорти про переведення на посаду інженера 3 категорії, інженера 2 категорії, інженера 1 категорії.

Довідкою ЗАТ "Пищепромавтоматика" від 13.09.2004 р. № 01-295 підтверджено, що ОСОБА_4 з 25.04.1969 р. по 13.08.1985 р. працювала у Всесоюзному проектно-конструкторському та науково-дослідницькому інституті автоматизації харчової промисловості "Пищепромавтоматика" м. Одеси. Виконувала науково-дослідницьку роботу за основним напрямком діяльності інституту - створенню автоматизованих систем управління підприємствами, досліджуючи та використовуючи економіко-математичні методи і передові математичні технології обчислювальної техніки, перебуваючи на посадах: 01.05.1971 р. - 14.01.1972 р. - інженера 3 категорії; 15.01.1972 р. - 30.09.1972 р. - інженера 2 категорії; 01.10.1972 р. - 15.11.1974 р. - інженера 1 категорії; 16.11.1974 р. - 25.12.1979 р. - старшого інженера 2 категорії; 26.12.1979 р. - 31.03.1980 р. - старшого інженера; 01.04.1980 р. - 30.04.1982 р. - інженера-конструктора 1 категорії; 01.05.1982 р. - 13.08.1985 р. - провідного конструктора. Форма фінансування виконуваних робіт - науково-дослідницькі роботи за рахунок Державного бюджету.

У відповідях управління ПФУ повідомляло ОСОБА_4 про відсутність в неї права на наукову пенсію у зв'язку з недостатнім стажем наукової роботи, до якого зараховано лише періоди її роботи з 01.08.1967 р. по 16.04.1969 р. на посаді молодшого наукового співробітника Одеського державного університету ім. Мечникова та з 01.05.1982 р. по 13.08.1985 р. - провідного конструктора Всесоюзного проектно-конструкторського і науково-дослідницького інституту "Пищепромавтоматика" (4 роки 11 місяців 28 днів).

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні пенсійного віку: жінкам - за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

В абзаці десятому статті 1 цього Закону визначено, що науковим працівником є вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Статтею 223 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" встановлено, що до стажу наукової роботи зараховується, зокрема, час роботи на посадах наукових працівників, визначених статтею 221 цього Закону.

Відповідно до статті 221 зазначеного Закону посадами наукових працівників наукових установ та організацій (їх філіалів, відділень тощо) є: керівник (президент, генеральний директор, генеральний конструктор, директор, начальник); заступник керівника (віце-президент, заступники генерального директора, генерального конструктора, директора, начальника) з наукової роботи; академік-секретар (його заступники); головний учений секретар, учений секретар (їх заступники); керівник (завідувач) та заступники керівника (завідувача) наукового підрозділу (відділу, лабораторії, сектору, бюро, групи); головний конструктор, головний інженер, головний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу та їх заступники; провідний конструктор, провідний інженер, провідний технолог з основного напряму діяльності наукової установи, організації, закладу; головний науковий співробітник; провідний науковий співробітник; старший науковий співробітник; науковий співробітник; науковий співробітник-консультант; молодший науковий співробітник; докторант.

Аналогічні посади передбачені в Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 р. № 257.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлені обставини справи підтверджують віднесення періоду роботи ОСОБА_4 з 25.04.1969 р. по 13.08.1985 р. у Всесоюзному проектно-конструкторському та науково-дослідницькому інституті автоматизації харчової промисловості "Пищепромавтоматика" до стажу наукової роботи, який є достатнім для призначення позивачу пенсії за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Проте апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, обґрунтовано виходив з того, що посади інженера, старшого інженера, інженера-конструктора, які позивач обіймала в науково-дослідницькому інституті, не передбачені у статті 221 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 р. № 257 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників.

У довідці ЗАТ "Пищепромавтоматика" від 13.09.2004 р. № 01-295 також не йдеться про те, що виконувана позивачем робота на вказаних посадах була тотожною роботі на посадах головного або провідного інженера наукової установи, а навпаки, свідчить про професійне зростання ОСОБА_4 від посади інженера 3 категорії до провідного конструктора.

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що період роботи позивача у Всесоюзному проектно-конструкторському та науково-дослідницькому інституті автоматизації харчової промисловості "Пищепромавтоматика", крім періоду роботи на посаді провідного конструктора, не можна віднести до стажу наукової роботи, без врахування якого науковий стаж ОСОБА_4 є недостатнім для призначення їх відповідної пенсії.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.