Справа № 752/4355/15-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/4355/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Ляліна А.О. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалід ІІІ групи та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року N 107-VI) - щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам ІII групи - чотири мінімальні заробітні плати.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01 січня 2014 року Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» якою передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам III групи - чотири мінімальні заробітні плати.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 03 серпня 2014 року, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» до моменту внесення до нього змін Законом № 1622-VІІ, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 1622-VІІ від 31 липня 2014 року Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктами 6-7, відповідно до яких норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у період з 01 січня 2014 по 16 серпня 2014 року повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, оскільки спірна сума щорічної допомоги на оздоровлення не є щомісячною соціальною допомогою, а виплачується лише раз на рік і може бути виплачена в будь-який момент протягом року та була нарахована позивачу до 16 серпня 2014 року, тобто на момент, коли застосуванню підлягали норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для здійснення перерахунку і виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, визначеному в ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не за постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.