Справа № 206/2200/15-а
Суддя: Маймур Г. Я.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/2200/15-а
Провадження № 2-а/206/25/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" травня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маймур Г.Я,

за участю секретаря Бердиклічевої Т.Р,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська про виплату довічного грошового утримання, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2015р. позивач ОСОБА_3 звернувся із позовом до Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська про перерахунок довічного грошового утримання.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 30 грудня 2014р. він був відрахований як суддя зі штату Апеляційного суду Дніпропетровської області у зв'язку із виходом у відставку відповідно до Постанови Верховної Ради України №59-VIII від 25 грудня 2014р.

На момент його виходу у відставку стаж судді у нього складав 34 роки 8 місяців 8 днів, тобто він має право на 90% грошового утримання працюючого судді, а відповідно до довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-421-С від 30 грудня 2014р. має право на 21704тис.76коп. без урахування податків.

Законодавством про статус суддів передбачено розмір грошового утримання судді у відставці 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

Однак, він із 31 грудня 2014р. і по сьогоднішній день отримує довічне грошове утримання у розмірі 14550грн, тобто 70% грошового забезпечення діючого судді.

Із 1 грудня 2014р. його заробітна плата для обчислення щомісячного грошового утримання складає 24116грн.40коп, що підтверджено довідкою №7-421-С від 30.12.2014р. із Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Посилаючись на те, що на його звернення до Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська відмовляється взагалі робити будь-які перерахунки, позивач просив визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська у проведенні із 31 грудня 2014р. нарахування йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% працюючого судді та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного грошового утриманні із 31 грудня 2014р. у розмірі 90% грошового утримання працюючого судді - від 24116грн.40коп. відповідно до довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-421-С від 30 грудня 2014р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволені позову і пояснив, що позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці та вважає дії відповідача незаконними, оскільки він посилається на Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», у якому зазначені зміни щодо розміру пенсії судді, однак він втратив чинність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала і пояснила, що із 5 травня 2010р. позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі особисто наданої заяви із 30 грудня 2014р. позивачу було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а саме в редакції Закону №166-VII від 27 березня 2014р, згідно якого щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70% грошового утримання судді, із якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2014р. позивач ОСОБА_3 був відрахований як суддя зі штату апеляційного суду Дніпропетровської області у зв"язку із виходом у відставку відповідно до Постанови Верховної Ради України №59-VIII від 25 грудня 2014р.

На теперішній час позивач є суддею у відставці Апеляційного суду Дніпропетровської області та перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська (а.с.6).

На підставі особисто наданої заяви та доданих документів із 31 грудня 2014р. ОСОБА_3 було призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону №1166-VII від 27 березня 2014р.

31 грудня 2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від заробітної плати. На момент його виходу у відставку стаж судді у нього складав 34 роки 8 місяців 8 днів, тобто він має право на 90% грошового утримання працюючого судді, а відповідно до довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-421-С від 30 грудня 2014р. має право на призначення пенсії із заробітної плати 21704тис.76коп. без урахування податків.

Листом №Ч-08/08/17 від 20.02.2015р. Управлінням пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська позивачу було відмовлено у призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі 90% від заробітної плати у зв'язку із відсутністю правових підстав.

Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями представників сторін та письмовими доказами: копією наказу про відрахування судді ОСОБА_3 зі штату суду 30 грудня 2014р, довідкою апеляційного суду Дніпропетровської області про оклад та доплату за вислугу років судді ОСОБА_3 і відмовою відповідача про перерахування розміру пенсії за його вимогами (а.с.4-6).

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

В силу ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Вимогами ст.126 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.3 ст.1 38 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 7 липня 2010р.) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Рішенням Конституційного суду України визнано неконституційними: ч.ч.3,5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011р. №3668-VІ ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011р. №3668-VІ в частині поширення її дії на Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. №2453-VI; абз.2 п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011р. №3668-VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень ч.ч.2,3 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003р. №1058-ІV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. із змінами внесеними Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011р. №3668-VI, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010р. №2453-VІ встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована, у зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Окрім цього, Конституційний Суд України 3 червня 2013р. зазначив такий порядок виконання цього рішення: ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону №3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону №2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України №4-рп/2007 від 18 червня 2007р, щомісячне довічне грошове утримання судді - це особлива форма соціального забезпечення суддів, яка виражається у гарантованій державою щомісячній, звільненій від сплати податків, грошовій виплаті, що забезпечує їх належне матеріальне утримання. Особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування, які визначені Конституцією України та Законом України «Про статус суддів».

У зв'язку з тим, що редакція ч.3 ст.138 Закону, яка змінена Законом України №3668 від 8 липня 2011р. була визнана неконституційною і втратила чинність з 3 червня 2013р, до виниклих правовідносин повинно бути заснована ч.3 ст.138 Закону в редакції Закону України за №2453-VІ від 7 липня 2010р, а саме «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше ніж: 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

За правилами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Нормою ст.5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідачем не проведений розрахунок пенсії позивача з урахуванням норми Закону від 7 липня 2010р. стосовно розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% від заробітної плати в сумі 24116грн.40коп.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, перевіривши матеріали справи та дослідивши всі докази що надійшли до суду, суд вважає, що є достатньо підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Факти, встановлені судом та відповідні їм правовідносини підтверджуються наявними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та стягнути із відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.3, 6, 19, 21, 22, 46, 55, 57, 58, 68 Конституції України, ст.ст.6-11, 71, 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська про виплату довічного грошового утримання - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська у проведенні із 31 грудня 2014р. нарахування ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків працюючого судді.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 щомісячного грошового утримання із 31 грудня 2014р. у розмірі 90 відсотків грошового утримання працюючого судді - від 24тис.116грн.40коп. на підставі довідки Апеляційного суду Дніпропетровської області №7-421-С від 30 грудня 2014р.

Стягнути із державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений останнім судовий збір у розмірі 73грн.08коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

С У Д Д Я: Г.Я. Маймур