Справа № 815/1951/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1951/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості., -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси (далі УПФ) з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1.) зазначивши, що у порушення діючого законодавства відповідач, якій мав статус ФОП, вчасно не сплатив за 2010 рік страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 732,80 грн. згідно встановленої форми розрахунків вказаного внеску. Територіальні органи Пенсійного фонду відповідно до п.7 ст.13 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України №2464-VI) забезпечують збір та ведення обліку страхових коштів, контролюють повноту та своєчасність їх сплати. Оскільки відповідач добровільно не сплатив страхові внески та відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 732,80 грн.

Позивач надав до суду клопотання у якому просив розглянути дану справу без участі його представника.

Відповідач до судового засідання не з'явилась, надав заперечення на адміністративний позов з додатками та заяву про розгляд без його участі у порядку письмового провадження.

Відповідач у запереченнях зазначив, що даний адміністративний позов УПФ є незаконним та необґрунтованим, а тому просив відмовити у його задоволенні. Також ОСОБА_1 зазначив, що обґрунтовуючи своє право на звернення до суду з даним позовом, УПФ посилається на ч. 3 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», але дана норма закону втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. N 2464-VI, а тому згідно також з інформаційним листом Вищого адміністративного суду від 05.07.2011 р. за № 945/11/13-11 та відповідно до частини першої статті 58 Конституції України (закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи), УПФ не має законних підстав на звернення до адміністративного суду.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон України №1058-IV) та Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України № 2464-VI).

Закон України № 2464-VI набрав чинності з 01.01.2011 року. Цим Законом запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі, з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно пункту 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення "Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2011 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст. 17, 20 Закону України №1058-IV, ст.ст.6,7 №2464-VI страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.06.2008 року був зареєстрований як фізична особа суб'єкт підприємницької діяльності та взятий на облік в УПФ з 26.06.2008 року за №22057 (а.с. 12). Згідно з витягом з ЄДРПОУ стосовно ФО СПД ОСОБА_1 28.01.2015 року було внесено запис №2071257 про припинення підприємницької діяльності.

У зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_1 вчасно страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне державне страхування за 2010 рік у нього виникла заборгованість у сумі 1 732,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Постановою Верховного суду України від 4 грудня 2013 у справі № 6-125цс13 визначено, що з огляду на положення статей 51, 52, 598 - 609 ЦК України, статей 47 - 49 Закону України від 14 травня 1992 р. № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Позивач на адресу відповідача направив вимогу про сплату боргу №7766 від 05.04.2013 року на суму 1 732,80 грн. за 2010 рік (а.с.7). Проте відповідач не сплатила заборгованість по сплаті страхових внесків за вимогою, у зв'язку з чим станом 24.03.2015 року згідно розрахунку заборгованість складає 1 732,80 грн.

Статтею 14 Закону України №2464-VI встановлено, що обов'язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону покладений на Пенсійний фонд та його територіальні органи, яким згідно п.7 ст.13 Закону надане право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску, а також згідно п.7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення " Закону заборгованість по страховим внескам.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності у позивача підстав для звернення до суду з даним адміністративним позовом з посиланням на те, що вимога УПФ про стягнення заборгованості №7766 від 05.04.2013 року направлена йому на підставі ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка втратила чинність з 1 січня 2011 року згідно із Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. N 2464-VI, оскільки направлення боржнику вимоги про сплату недоїмки відповідно до законодавства не є обов'язковою умовою для звернення УПФ до суду про стягнення цієї недоїмки.

З урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, ч.6 ст.128, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (І/К НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси (, р/р 06, МФО328845) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 1 732,80 гривень.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Катаєва Е.В.