Справа № 815/6827/14
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6827/14

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

при секретарі - Щербак І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Держземагентства в Одеській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагентства в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк», про визнання дії протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) Держземагентства в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати бездіяльність Держземагентства стосовно ненадання відповіді у строк, передбачений ст. 123 Земельного кодексу України, протиправною та такою, що грубо порушує вимоги ст. 123 Земельного кодексу України; принципи верховенства права, закріплені ст. 8 Конституції України; честь, гідність, права і свободи, що визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та є головним обов'язком держави у відповідності до змісту ст. 3 Конституції України; межі повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до змісту ч.2 ст. 19 Конституції України; гарантоване право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, у відповідності до ст. 40 Конституції України. Крім того, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно ненадання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду (строком на 49 років) для ведення фермерського господарства площею 222,9346 га із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області та зобов'язати Держземагентство видати наказ у відповідності до вимог ст. 123 Земельного кодексу України про надання вищевказаного дозвілу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що ГУ Держземагентства в Одеській області допустило протиправну бездіяльність у вигляді порушення, передбаченого ст. 123 ЗК України строку надання відповіді на його клопотання від 14.10.2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки орієнтовною площею 222,9346 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в запасі. Крім того, позивач зазначав, що у отриманої ним станом на 02.12.2014р. відповіді з боку ГУ Держземагентсвта в Одеській області на його звернення не міститься обґрунтованих підстав та будь-яких документальних доказів законності відмови в задоволенні його вимог стосовно надання вищевказаного дозволу. Позивач також зазначав, що ним на момент подання звернення були подані всі необхідні документи.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року до участі у справі було залучено третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Маяк».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року адміністративний позов - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Держземагентства в Одеській області під час розгляду звернення від 14.10.2014р. стосовно ненадання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 222,9346 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в запасі. Зобов'язано ГУ Держземагенства в Одеській області видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 у довгострокову оренду (строком на 49 років) для ведення фермерського господарства площею 222,9346 га (кадастровий номер НОМЕР_1) із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційних скаргах ГУ Держземагентства в Одеській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ГУ Держземагентства в Одеській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк», перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

14.10.2014р. позивач звернувся до ГУ Держземагенства в Одеській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 222,9346 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. До вказаної заяви позивачем надано копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, копія трудової книжки, ксерокопія диплому спеціаліста.

Листом від 14.11.2014р. за вих. №19-15-0.9-10854/2-14 Держземагенством надано позивачу відповідь на заяву від 14.10.2014р., в якому значиться, що Держземагенство відмовляє ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки у зверненні ОСОБА_2 зазначені два земельні масиви, а відповідно до ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовиим угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено строки розгляду звернення, передбачені ст.123 Земельного Кодексу України, але відповідач допустив протиправну бездіяльність стосовно ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та прийшов до висновку про зобов'язання відповідача видати відповідний наказ про надання ОСОБА_2 вищевказаного дозволу.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції частково правильними і такими, що частково відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Земельному Кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство».

В апеляційній скарзі ГУ Держземагентства в Одеській області вказується, що відмова Головного управління в наданні дозволу була обґрунтованою, а подальші дії управління стосовно з'ясування питань розпорядження спірною земельною ділянкою на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою підтвердили факт постійного користування спірною земельною ділянкою СВК «Маяк». З урахуванням викладеного, апелянт вважав, що не має правових підстав для визнання його бездіяльності протиправною та зобов'язання видати наказ для надання дозволу позивачу.

В апеляційній скарзі СВК «Маяк» вказується, що судом першої інстанції безпідставно не розглянуто його клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи,у зв'язку з чим порушено норми процесуального права. Крім того, апелянт зазначав, що судом першої інстанції не досліджено питання наявності довготривалих орендних відносин між ним та Кілійською райдержадміністрацією з приводу спірної земельної ділянки та зазначав, що рішення про зобов'язання Держземагенства в наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду призведе до необґрунтованого вилучення у СВК «Маяк» земель сільськогосподарського призначення.

Судова колегія приймає до уваги ці доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року сторонами не оскаржено в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання бездіяльності Держземагенства стосовно ненадання відповіді у строк, передбачений ст. 123 Земельного Кодексу України, то судова колегія не переглядає судове рішення в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частинами 2 та 3 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З відповіді Держземагенства, наданій ОСОБА_2 у листі від 14.11.2014р. за вих. №19-15-0.9-10854/2-14 вбачається, що підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 слугувало те, що у заявах ОСОБА_2 про відведення проектів землеустрою зазначено два земельні масиви.

Суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ч.7 ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство» вважав, що це не є підставою для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки це не відповідає положенням ст. 123 ЗК України, нормами якої передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні відповідним органом вказаного дозволу.

Колегія суддів вважає передчасним цей висновок суду першої інстанції та, при цьому, звертає увагу на те, що відповідно до Закону України від 06.09.2012р. №5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності, наказу Держземагенства України від 01.03.2013р. №85, повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарськогорського призначення державної власності в межах Одеської області покладені на ГУ Держземагенства в Одеській області з 01.03.2013р.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 (площею 222,9346, місце розташування: Одеська область, Кілійський район, Кілійська міська рада) вбачається, що за цільовим призначенням вказана земельна ділянка є землями запасу та належить до категорії «землі сільськогосподарського призначення» (а.с.108).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що передача спірної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства належить до повноважень ГУ Держземагенства в Одеській області, але зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що такі повноваження до відповідача перейшли тільки з 01.03.2013р.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду справи відповідач в обґрунтування своєї позиції зазначав, що відповідно до інформації Кілійської міської ради Одеської області від 11.11.2014р. №02-11/1024, виконком Кілійської міської ради Одеської області заперечує щодо можливості надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 222,9346 га. Згідно листа Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 05.11.2014р. №18/2316 неможливо порушувати цілісність рисової системи, яка розташована на цих спірних землях.

Відповідачем надано до суду першої інстанції копії розпоряджень Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 29.12.2007р. №967 «Про надання згоди СВК «Маяк» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 376,8 га в довгострокову оренду терміном на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Кілійської міської ради» (а.с.133), від 22.12.2009р. №656 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років СВК «Маяк» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Одеської області» (а.с.132), від 12.10.2010р. №530 (а.с.131) та від 30.12.2010р. №693 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 22.12.2009р. №656 (а.с.130).

Колегії суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги вищевказані докази.

Проте, під час апеляційного розгляду справи з наданих третьою особою СВК «Маяк» документальних доказів та пояснень представників, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно розпорядження Кілійської районної державної адміністрації за № 967 від 29.12.2007р., СВК «МАЯКу» було надано згоду на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 376,8 га ріллі (до складу якої входить земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1) в довгострокову оренду терміном на 25 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації за №656 від 22.12.2009р. було затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років «МАЯКу» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»;

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації за №530 від 12.10.2010р. були внесені зміни до розпорядження райдержадміністрації від 22.12.2009р. за №656 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років «МАЯКу» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»;

Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації за №693 від 30.12.2010р. були внесені зміни до розпорядження райдержадміністрації від 22.12.2009р. за №656 «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 25 років «МАЯКу» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»;

Згідно довідки Кілійської районної державної адміністрації за №18/450 від 16.03.2015р., земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 на підставі розпорядження Кілійської РДА за №656 від 22.12.2009р. обробляється «МАЯКом» і відповідно вноситься встановлена орендна плата за користування зазначеною земельною ділянкою; орендні відносини між позивачем та Кілійською райдержадміністрацією, з приводу спірної земельної ділянки підтверджуються Договором оренди землі №4 від 3.01.2012р., укладеним між Кілійською РДА і «МАЯКом»; Договором оренди землі №163 від 11.03.2013р., укладеним між Кілійською РДА і «МАЯКом»; Договором оренди землі №7 від 08.01.2014р., укладеним між Кілійською РДА і «МАЯКом»; Договором оренди землі №30 від 5.01.2015р., укладеним між Кілійською РДА і «МАЯКом»; платіжними дорученнями про сплату орендної плати за землю.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що СВК «МАЯК» протягом тривалого часу та на час звернення позивача з даним позовом є фактичним користувачем спірної земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, яке до цього часу не припинено.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, прийнявши до уваги відсутність у Державному земельному кадастрі інформації про право власності СВК «Маяк» на спірну земельну ділянку у Державному земельному кадастрі (а.с.122), безпідставно залишив поза увагою наявність фактичних орендних відносин між СВК «Маяк» та Кілійською райдержадміністрацією з приводу спірної земельної ділянки.

При цьому, колегія суддів не надає оцінку правомірності процедурі виникнення орендних правовідносин між позивачем та Кілійською РДА як до, так і після передання повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення від райдержадміністрації відповідачеві, та не приймає до уваги доводи позивача, викладені ним в запереченнях на апеляційну скаргу,які надійшли через канцелярію апеляційного суду 26.05.2015р. (вхід.№7599/11:27 ) та додані до них копії документів, оскільки це не стосується предмету розгляду даної справи.

Пунктом 5 ст. 116 ЗК України встановлено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після припинення права власності чи користування ними в порядку,визначеному Законом.

Таким чином, враховуючи те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою є початком процедури отримання земельної ділянки у користування, колегія суддів дійшла до висновку, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, користувачем якої на даний час є СВК «Маяк» не є протиправною.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 стосовно визнання бездіяльності Держземагентства в особі начальника Держземагентства під час розгляду звернення від 14.10.2014р. стосовно ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 222,9346 га в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в запасі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки під час апеляційного розгляду даної справи встановлено, що відмова відповідача у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 222,9346 га не є протиправною та враховуючи те, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до компетенції відповідних органів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача видати наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду (строком на 49 років) для ведення фермерського господарства площею 222,9346 га із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі на території Кілійської міської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області є неправильним та в цієї частині позовних вимог, позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи 27.01.2015р. відповідач звертався до суду першої інстанції з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи СВК «Маяк», вказане клопотання 19.02.2015р. було відхилено судом першої інстанції.

Крім того, 03.03.2015р. СВК «Маяк» звернувся до суду першої інстанції з заявою про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (вхід.5136/15), вважаючи, що прийняте рішення у справі, може вплинути на їхні права (а.с.147), але зі змісту постанови суду від 04.03.2015р. не вбачається, що дане клопотання було розглянуто судом.

Вищевказане, на думку колегії суддів, свідчить про грубе порушення судом першої інстанції положень ст. 53 КАС України

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційні скарги підлягають задоволенню з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 202; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Держземагентства в Одеській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Маяк» - задовольнити повністю.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі (після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції).

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв