Справа № 2-а-1397/11
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1397/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2011 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценко В. А.

при секретарі Кальченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має дитину, яка народилася 05.10.08 року, проте не в повному обсязі отримала державну допомогу при народженні дитини а сумі лише 8 500 грн. і протягом грудня 2008 року жовтня 2010 року не повністю отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн. щомісячно. Тому вона звернулася до суду і просила визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з нього недоплачену при народження дитини допомогу в розмірі 6 619,40 грн.; недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за період з грудня 2008 року по жовтень 2010 року в сумі 13 920 грн.; індексацію за весь час прострочення в розмірі 3 % річних, що становить 1 187,41 грн.; кошти, нараховані за прострочення боржником грошового зобов»язання у розмірі 3 % річних, що становить 258,04 грн.; кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн. та судові витрати. Також вона просила суд зобовязати відповідача в подальшому нараховувати допомогу у вказаному нею обсязі, виконати постанову суду негайно та зобов»язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення і встановити строк подання зазначеного звіту.

Позивачка в судове засіданні не зявилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнала і просила в задоволення позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що Управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області не вчиняло щодо позивачки протиправних дій, діє в межах повноважень наданих державою і моральної шкоди позивачці не завдавало.

Також вона послалася на те, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку індексації не підлягає, грошових коштів відповідач у позивачки в борг не брав і тому застосування до нього санкцій за прострочення грошових зобов»язань є безпідставним.

З письмових заперечень, наданих суду відповідачем вбачається, що допомога при народженні дитини була призначена позивачці в листопаді 2008 року в розмірі 25 000 грн., відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і виплачувалася протягом двох років - до 31.12.2010 року. Одноразова виплата в грудні 2008 року становила 4 840 грн. та інші виплати складали по 840 грн. щомісячно.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена відповідно до Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми та Порядку призначення та виплати допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2001 року №1751 (зі змінами, внесеними Постановами КМУ). Розмір допомоги визначається Законом України „Про державний бюджет України на кожний рік.

У 2008 році розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дорівнював різниці між 50% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше, як 130 грн. 00 коп.

У 2009 році розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дорівнював різниці між 75% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше, як 130 грн. 00 коп.

У 2010 році розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку дорівнював різниці між 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше, як 130 грн. 00 коп.

Допомогу з 05.12.2010 року по 30.09.2010 року позивачка ОСОБА_1 отримувала у розмірі 130 грн. 00 коп. щомісячно, а після подання заяви про врахування доходів її сім»ї стала отримувати: з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року по 695 грн. 26 коп., з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року по 710 грн. 26 коп.

В поточному році з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року позивачка ОСОБА_1 допомогу отримувала у розмірі 729 грн. 26 коп. щомісячно, а з 01.04.2011 року допомога призначена у розмірі 923 грн. 26 коп.

З свідоцтва (а.с. 30), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачка має доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листа і довідки (а.с. 38-39), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачка з отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05.12.08 року. Розмір допомоги з 01.12.2008 року по 01.09.2010 року становив по 130 грн. 00 коп. щомісячно, з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року по 695 грн. 26 коп. щомісячно, з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року 710 грн. 26 коп., з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року по 729 грн. 26 коп. щомісячно, а з 01.04.2011 року по 923 грн. 26 коп. щомісячно.

З довідки (а.с. 49), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що допомога при народженні дитини була призначена позивачці в сумі 25 000 грн. і виплачена до 31.12.10 року. Одноразова виплата в грудні 2008 року становила 4 840 грн., інші виплати складали по 840 грн. щомісячно.

Суд вислухавши представника відповідача і дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що між сторонами між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги до задоволення не підлягають.

При цьому суд враховує, що в судовому засіданні було встановлено, що допомога при народженні дитини була призначена позивачці відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України в розмірі 25 000 грн., що перевищує розмір позовних вимог і була виплачена до 31.12.2010 року (а.с. 49) а тому не вбачає підстав для задоволення цих вимог.

Також суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України

визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги по догляду за дитиною за 2008 2010 р.р., та у частині нарахування цих коштів в розмірах вказаних позивачкою, оскільки дана виплата була проведена згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції закону від 28.12.2007 р.), Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», положення яких є діючими. Рішень Конституційного суду України, щодо неконституційності норм вищевказаних законів не приймалось, а позивачка звернулась до відповідача за перерахуванням цієї допомоги з урахуванням доходів членів її сім»ї тільки в жовтні 2010 року, і її вимоги були задоволені.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь індексації за весь час прострочення в розмірі 3 % річних, так як відповідно до Порядку проведення індексації грошових коштів громадян, затвердженого Постановами Кабінету міністрів України № 1078 від 17.07.03 року та № 170 від 12.03.08 року допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку індексації не підлягають.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь 3% річних за весь час прострочення грошового зобов»язання, так як в судовому засіданні було встановлено, що грошових коштів відповідач у позивачки в борг не брав і застосування до нього санкцій за прострочення грошових зобов»язань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України є безпідставним.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення

на її користь коштів на відшкодування моральної шкоди, так як в судовому засіданні нею не було доведено, що незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода, не обґрунтовано її розміру і не надано доказів, які б ствердили факт переживання нею моральних страждань, їх тривалість, інтенсивність та вартість.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині покладення на відповідача обов»язку в подальшому нараховувати допомогу у вказаному позивачкою обсязі, так як в судовому засіданні нею не було доведено, що в подальшому відповідач буде вчиняти відносно неї незаконними дії.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині покладення на відповідача обов»язку виконати постанову суду негайно, надати звіт про виконання судового рішення і встановити строк подання зазначеного звіту, так як в судовому засіданні було встановлено, що виконання цієї постанови не залежить від дій відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки не є обґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, ст. ст. 19, 22, 46, 92, 150, 152 Конституції України, Законом України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік»;

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення постанови, в той же строк після отримання її копії .

Суддя ОСОБА_3