Справа № 554/1649/14-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ К/800/63165/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого суддіМалиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі за його позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа Полтавський міський військовий комісаріат (залучений у ході розгляду справи судом першої інстанції) про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 квітня 2014 року вказаний позов задоволено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов залишений без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач у письмових запереченнях на вказану касаційну скаргу, які надійшли до Вищого адміністративного суду України просить її залишити без задоволення, а оскаржуване нею рішення без змін.

Третя особа письмових заперечень або доповнень до касаційної скарги до суду касаційної інстанції не надала.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить визнати незаконною відмову відповідача, викладеною у формі листа від 13 листопада 2013 року про перерахунок йому пенсії з 2008 року, а не з 2009 року. Тобто, спір виник в частині часу призначення такої пенсії, оскільки право на її призначення, в тому ж таки 2009 році, було захищене та реалізоване рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2012 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2012 року (ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду).

З даним позовом позивач звернувся 07.02.2014 року, що вбачається з вхідного штампу канцелярії суду на титульному аркуші позову, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, який обраховується з моменту його обізнаності про порушене право.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з вказаним позовом. Доводи позивача про початок перебігу процесуального строку з дати листа відповідача (13 листопада 2013 року) про відмову у задоволенні його вимог про здійснення призначення пенсії у спірний період, не свідчать на його користь, так як, знаючи про рішення судів ще у 2012 році, позивач був обізнаний про призначення йому пенсії з 2009 року.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що судом не допущено порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа Полтавський міський військовий комісаріат про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін
Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець