Справа № 2-а-2564/11
Суддя: Левик Я. А.
Дата ухвалення: 2012-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2564/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2012 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Левика Я. А.

при секретарі Красносельській Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Золочівському районі Львівської області про зобовязання провести нарахування і виплату підвищення до пенсії як дитині війни,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 у заявленому адміністративному позові просить зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату йому недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2007 - 2008 роки .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він народився у 1940 році, є пенсіонером, отримує пенсію за віком і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області. Відповідно до статей 1, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни він має статус дитини війни і має право на одержання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, відповідач з 2007 - 2008 роках відповідач нараховував і виплачував йому підвищення до його пенсії в меншому розмірі ніж передбачено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Такі дії відповідача є протиправними.Верховна Рада України Законами України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", "Про Держаний бюджет України на 2007 рік " призупинила дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою була передбачена виплата соціальної грощової допомоги, однак Конституційний Суд України рішенням № 6-п/2007 віл 09.2007 року по справі № 1-29/2007визнав таким, що не відповідають Конституції України і є конституційними положення Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" п.12 ст. 71, яким зупинено дію ст.6 Закону України № 2195 ст. 71 Закоун України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489 від 19.12 2006 року визнані неконституційними. Тому, позивач просить нарахувати і виплатити щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за 2007 - 2008 роки в сумі 2313,5 грн. недоплаченої соціальної допомоги і відновити пропущнений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, оскільки про рішення Конституційного Суду України він довідався після 09.07 2007 року і це поважна причини.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Золочівському районі Львівської області позов не визнав з мотивів, викладених у запереченні.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду м. Львова від 31.10 2008 року провадження у справі відкрито.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.12 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов"язано ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Золочівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 09 липня по 31 груденя 2007 року в сумі 742 грн. 65 коп., за період з 22 травня по 30 вересня 2008 року в сумі 481 грн. 60 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2010 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.12 2008 року у вказаній справі залишено без змін. Уточнено резолютивну частину щодо зобов"язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищеннгя пенсіїв розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ст. 28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" з 09.07 2007 року по 31.12 2007 року та із 22.05 2008 року по 30.09 2008 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.05 2011 р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.12 2008 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01 2010 р. в цій справі скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 01.07 2011 р. адміністративну спарву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійоного фонду України у Золочівському районі Львівської області передано на розгляд Золочівському районному суду Львівської області.

Судом встановлено, що позивач являється пенсіонером, відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни має статус дитини війни і перебуває як дитина війни на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області, що підтверджується копією його паспорта, копією його пенсійного посвідчення, довідкою управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області про перерахунок.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489-V від 19 грудня 2006 року, зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а ст. 111 було встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісчного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка ви плачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами ( крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України рішенням № 6 - рп/2007 від 09.07 2007 р. по справі № 1-29/2007 визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Таим чином, із 01 січня по 09 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст.111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік, як такі, що прийняті пізніше в часі у зв"язку з чим мали пріоритет порівняно із спеціальною нормою- ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Після прийняття Конституційним Судом України рішення № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, поновили свою дію положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року, тобто з 09 липня 2007 року відновлено право дітей війни на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач як дитина війни , мав право на отримання підвищення до пенсії у 2007 році за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-VІ від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, зокрема пунктом 41 розділу ІІ цього Закону, внесено зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війнита статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції : дітям війни (крім тих на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Однак, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано такими, що не відповідають Конституції України і є неконституційними вищевказані зміни щодо розміру підвищень до пенсії дітям війни.

Таким чином, із 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Отже,після прийняття Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, поновили свою дію положення статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року, тобто з 22 травня 2008 року відновлено право дітей війни на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, позивач як дитина війни мав право на отримання підвищення до пенсії у 2008 році за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Вищевказані рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року ті із 22 травня 2008 року є обовязковим до виконання на території України і має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень законів, що визнані неконституційними.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає безпідставними твердження відповідача у письмовому запереченні на позов про те, що для відновлення дії ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни Верховна Рада України повинна була приймати якісь рішення про відновлення.

Отже, позивач як дитина війни, мав право на отримання підвищення до пенсії починаючи із 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року і по 30 вересня 2008 року у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до відновленої дії редакції ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

У заявленому до суду адміністративному позові, який є предметом даного судового розгляду, позивач просить зобовязати відповідача провести нарахування та виплату йому підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2008 року включно .

Із цими позовними вимогами позивач звернувся до суду 30 жовтня 2008 року, що підтверджується датою реєстрації позовної заяви в суді.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2012 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1С в частині вимог про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 січня 2007 року по 30 жовтня 2007 року.

Тобто, предметом судового розгляду являються позовні вимоги за період із 30 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, за цей період позивач не пропустив строку звернення до суду.

Суд вважає безпідставними покликання відповідача на те, що із травня 2008 року і у наступні періоди дітям війни підвищення до пенсії повинні проводитись у розмірах, що встановлені п.8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян. При цьому суд враховує, що відновлені дією із 22 травня 2008 року норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнимають вищу юридичну силу ніж норми вищевказаної постанови КМ України, і відповідно до ч.4 ст.9 КАС України підлягають до застосування.

Відповідно до ст.ст. 8, 22 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 КАС України, кожній особі гарантується право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Звернення до адміністративного суду безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Судом встановлено, що протягом періодів із 30 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, позивачу підвищення до пенсії як дитині війни щомісячно нараховувались і виплачувались не на підставі відновленої дії редакції ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, і у меншому розмірі щомісячного підвищення до пенсії ніж 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Оскільки за розглядувані періоди позивачу підвищення до пенсії як дитині війни у передбаченому законом розмірі не були нараховані, а обовязок такого нарахування із визначенням конкретного розміру та обовязок виплати нарахованої суми лежить на відповідачеві, тому відповідача слід зобовязати здійснити такі нарахування і виплати відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, без зазначення судом їх конкретного розміру.

При цьому суд враховує, що такі нарахування і виплати повинні бути проведені з врахуванням положень ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для визначення мінімальної пенсії за віком при розрахунку розмірів підвищень до пенсії дітям війни.

Статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування хоча і передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений аб.1 ч.1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, однак, чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за цими правилами ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційних прав і гарантій на підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст.9 ч.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищенаведене, вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії дітям війни є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Тому, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що через відсутність законодавчого визначення мінімальної пенсії за віком як розрахункової величини для підвищень до пенсії дітям війни, такі підвищення не можуть бути нараховані та виплачені.

Що стосується вимоги позивача щодо щомісячної надбавки за період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року , то такі не підлягають до задоволення, оскільки відповідні положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" визнані такими, що не відповідають Конституції України з 22 травня 2008 року.

Відповідно до змісту ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які прийняті чи вчинені рішення чи дії або бездіяльність суб"єктів владних повноважень, що уже мала місце. Тобто, суд не вправі ухвалювати рішення стосовно рішень, дій чи бездіяльності, що можливо будуть прийняті, вчинені суб"єктом владних повноважень у майбутньому. Тому, по даній адміністративній справі, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги за період із 30 жовтня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по дату звернення позивача до суду - по 30 жовтня 2008 року. В задоволенні решти позову відмовити.

Окрім цього, враховуючи наведене, а також ст. 162 ч.2 п.1 КАС України, згідно якої суд, у разі задоволення адміністративного позову, може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб"єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності, суд вважає, що дії управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області щодо ненарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 слід визнати протиправними.

Враховуючи ст. 162 ч.2 п.2 КАС України, а також враховуючи, що дії відповідача щодо ненарахування та невитплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни суд визнає протиправними, тому відповідача слід зобов"язати провести нарахування та виплату згаданого вище підвищення з врахуванням вже виплачених сум за періоди із 30 жовтня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та із 22 травня 2008 року по 30 жовтня 2008 року з врахуванням частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з врахуванням виплачених їй сум за цей період.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 105, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, ст.ст. 1, 3, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Законом України Про державний бюджет України на 20007 рік, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного Суду України № 06-рп/2007 від 09 липня 2007 р., рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., суд

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області щодо не нарахування і невиплати підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період із 30 жовтня 2007 року до 31 грудня 2007 року включно та із 22 травня 2008 року по 30 жовтня 2008 року включно у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Золочівському районі Львівської області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період із 30 жовтня 2007 року до 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 30 жовтня 2008 року включно включно у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та з врахуванням виплачених їй сум за ці періоди.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя : Я. А. Левик