Справа № 2а-3735/12/2170
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м. Київ К/800/60682/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до відповідача Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

11.09.2012р. до суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області (далі Інспекція) від 27.08.2012р. Свої вимоги позивач мотивував тим, що вказаною постановою відповідач застосував до ОСОБА_4 штраф в розмірі 4855гр. за порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Вважаючи висновки Інспекції про порушення положень вказаного Закону помилковими, позивач просив скасувати постанову.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21.11.2012р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013р., скасовано рішення місцевого суду та задоволено позов частково : визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції в частині застосування штрафу в сумі 4770,5гр. В задоволенні решти вимог відмовлено .

Не погодившись з постановою апеляційного суду, Інспекція звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про незаконність прийнятої відповідачем постанови в частині визначення розміру штрафу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування та є платником єдиного податку другої групи.

За наслідками проведеної Інспекцією перевірки дотримання суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_4 вимог законодавства про захист прав споживачів складено акт від 25.07.2012р. №00000266 в якому зазначено, що в порушення статей 14,15 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон №1023-XII), позивачем здійснювалась торгівельна діяльність при відсутності доступної та достовірної інформації щодо дати виготовлення товару, найменування та місцезнаходження виробника. Вказаний акт було складено в присутності позивача, проте остання відмовилась його підписати.

На цій підставі Інспекцією було видано припис про усунення виявлених порушень та 27.08.2012р. прийнято постанову №175 про накладення штрафу в розмірі 4855,5гр.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано належні докази скоєння позивачем порушення вимог Закону №1023-XII та призначено штраф у відповідності до статті 23 цього Закону.

Скасувавши постанову місцевого суду та частково задовольнивши адміністративний позов суд апеляційної інстанції послався на те, що Інспекцією при визначенні розміру штрафу неправильно визначено його розмір. При цьому суд зазначив, що ОСОБА_4 є платником єдиного податку, а тому не веде обов'язковий облік доходів та витрат, в зв'язку з чим, штраф повинен визначатися у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаний висновок є помилковим з огляду на таке.

Пунктом 7 частини 1 статті 23 Закону №1023-XII передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 296 Податкового Кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої та п'ятої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів. Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Крім того, згідно зі статтею 44.1 цього Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, Податковим Кодексом України передбачено, що платники податків, в тому числі і платники єдиного податку першої і другої груп, повинні вести облік як доходів, так і витрат.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що судом апеляційної інстанції зроблено помилковий висновок, що при визначенні розміру штрафу Інспекція діяла з порушенням приписів статті 23 Закону №1023-XII та помилково скасовано постанову місцевого суду.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 222,223,226,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013р. скасувати, залишивши в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21.11.2012р.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз