Справа № 2-а-36/11
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-36/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2011 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі:суддІ: ОСОБА_1

при секретарі Сивоконь А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Сумській області, інспектора ДПС ВДАІ м. Суми сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.01.2011 року постановою в справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ДПС ВДАІ м. Суми сержантом міліції ОСОБА_3 його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено те, що він того дня в м. Суми на вул. Роменська, керуючи автомобілем, не надав перевагу в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину на нерегульованому пішохідному переході. Позивач з рішенням посадової особи не згоден, оскільки, проїжджаючи пішохідний перехід, він не створив ніякої небезпеки або перешкоди для пішоходів, а отже порушень правил дорожнього руху він не вчиняв. Тому позивач просить визнати постанову не чинною, скасувавши її, а також стягнути на його користь понесені судові витрати в розмірі 100 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник УДАІ УМВС України в Сумській області та інспектор ДПС ВДАІ м. Суми сержант міліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав суду, що 04.01.2011 року вони разом з позивачем рухалися в м. Суми на автомобілі, яким керував останній, де їх зупинив інспектор ДПС. Перевіривши документи ОСОБА_2, працівник міліції висунув йому звинувачення щодо порушень ПДР, а саме те, що водій не пропустив пішохода на пішохідному переході. Свідок також показав, що під час проїзду пішохідного переходу у ОСОБА_2 не було підстав зупинятись для того щоб пропустити пішоходів, оскільки вони на пішохідному переході були відсутні. Пішохід появився в той час, коли авто вже знаходилося на пішохідному переході і різко здійснити зупинку водій не мав можливості, так як дорога була слизькою.

Вислухавши притягнутого, свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини з приводу оскарження рішення у справі про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що 04.01.2011 року інспектором ДПС ВДАІ м. Суми сержантом міліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 було складено протокол (а.с. 5) та винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення ВМ1 № 042137 за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6), якою накладено на позивача стягнення у виді штрафу розміром 255 грн. В постанові зазначено те, що ОСОБА_2 того дня в м. Суми по вул. Роменська, керуючи автомобілем CHEVROLET NIVA - 2123 не надав перевагу в русі пішоходу, який переходив проїжджу частину дороги на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 18.1 правил дорожнього руху.

Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що згідно вимог КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим представник УДАІ УМВС України в Сумській області, а також інспектор ДПС ВДАІ м. Суми сержант міліції ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, письмові заперечення, фото, відеоматеріали чи інші докази на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови не надали, хоча і повідомлялися належним чином про слухання даної справи.

При цьому суд приймає до уваги те, що свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що 04.01.2011 року в м. Суми під час проїзду пішохідного переходу у ОСОБА_2 не було підстав зменшувати швидкість руху чи потреби зупиняти авто щоб дати дорогу пішоходам, оскільки осіб, для яких може бути створена перешкода чи небезпека на пішохідному переході на той час не було і водій би не мав можливості це зробити, так як дорожнє покриття було слизьке.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає рішення, одним з яких є скасування постанови.

При цьому суд приймає до уваги те, що в судовому засіданні вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення доведена не була, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП вважає необхідним провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги в частині стягнення судових витрат підлягають задоволення в силу ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 94, 128, 158-163 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. ст. 247, 293 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до УДАІ УМВС України в Сумській області, інспектора ДПС ВДАІ м. Суми сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серія ВМ1 № 042137, винесену 04.01.2011 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу правопорушення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати повязані з розглядом справи в розмірі 100 грн.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1