Справа № 661/610/15-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р.м. ОдесаСправа № 661/610/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Сапронова Л.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- Турецької І.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_3 з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_3 до загального стажу роботи час відбування ним покарання у вигляді виправних робіт та зобов'язати Управління зарахувати ОСОБА_3 до загального стажу роботи цей час робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Нова Каховка з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Цього ж дня позивачу призначено пенсію, проте відповідач відмовився зараховувати до періоду трудового стажу період виправних робіт на посаді електромонтера по ремонту і обслуговуванню електроустаткування з 13.05.1997 року по 11.08.1997 року на фірмі «Елара» ВАТ «Південелектромаш», призначених позивачу Вироком Новокаховського міського суду від 3 квітня 1997 року.

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 березня 2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що Вироком Новокаховського міського суду від 3 квітня 1997 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 126 Кримінального кодексу України до 2 місяців виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно та за ст. 106 ч.1 Кримінального кодексу України до 6 місяців виправних робіт без позбавлення волі за місцем роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно. На підставі ст. 42 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів суд призначив ОСОБА_3 покарання у вигляді 6 місяців виправних робіт без позбавлення волі по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно.

ОСОБА_3 відбував покарання без позбавлення волі за місцем роботи на фірмі «Елара» ВАТ «Південелектромаш». У трудовій книжці позивача вчинений запис, що час відбування покарання з 13.05.1997 року по 11.08.1997 року не зараховується до загального трудового стажу.

24.09.2014 року позивач звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та цього ж дня позивачу призначено пенсію.

Проте при призначені пенсії відповідач відмовився зараховувати до періоду трудового стажу позивача період виправних робіт з 13.05.1997 року по 11.08.1997 року на фірмі «Елара» ВАТ «Південелектромаш», призначених позивачу Вироком Новокаховського міського суду від 3 квітня 1997 року.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у зарахуванні позивачу до загального трудового стажу часу відбування ним покарання без позбавлення волі у вигляді виправних робіт на підприємстві не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому відповідача має бути зобов'язано зарахувати цей стаж до загального в судовому порядку.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 103 Виправно-трудового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент відбування позивачем покарання) час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.

Разом з цим, положеннями ч. 4 ст. 95 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що час відбування покарання у виді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Згідно із ч. 3 ст. 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи та відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 8 Кодексу засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі, й на отримання пенсій відповідно до законів України.

Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України, закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Положеннями ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Аналіз наведених норм показав, що законодавчими актами, як тим, що діяв на час відбування позивачем покарання, так і тим, що діє на теперішній час, передбачено зарахування періоду відбування покарання у вигляді виправних робіт до загального трудового стажу особи.

Крім того, колегія суддів враховує, що вироком Новокаховського міського суду від 3 квітня 1997 року ОСОБА_3 призначено покарання у вигляді 6 місяців виправних робіт без позбавлення волі по місцю роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно, тобто з фактично отримуваних застрахованою особою сум виплат підлягав нарахуванню та сплаті страховий збір.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області - залишити без задоволення.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О.Турецька