Справа № 2а-10179/10/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2015 р. м. Київ К/9991/109/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Костенка М.І.

Маринчак Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд»

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року

у справі № 2а-10179/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд»

до Державної податкової інспекції у м. Черкаси

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» (далі - ТОВ «Агротрейд»; позивач) до Державної податкової інспекції у м. Черкаси (далі - ДПІ у м. Черкаси; відповідач) задоволено повністю. Визнано незаконними та скасовано податкові повідомлення-рішення № /0 від 25 вересня 2008 року та № /0 від 25 вересня 2008 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року апеляційну скаргу ДПІ у м. Черкаси задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, позивач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року та залишення в силі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем проведено виїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «Агротрейд» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за квітень 2008 року, за результатами якої складено акт № 1654/23-4/32707958 від 17 вересня 2008 року.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у м. Черкаси прийнято податкові повідомлення-рішення: № /0 від 25 вересня 2008 року, яким позивачу збільшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 2 106 176,00 грн.; № /0 від 25 вересня 2008 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) податку на додану вартість в розмірі 2 106 176,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, скарги товариства залишено без задоволення, а також прийнято податкові повідомлення-рішення № /1 від 12 грудня 2008 року та № /1 від 12 грудня 2008 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 7.7.2, 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 168/97-ВР) у зв'язку із заниженням суми бюджетного відшкодування за березень 2008 року в розмірі 2 106 176,00 грн. та завищенням заявленої суми бюджетного відшкодування за квітень 2008 року в розмірі 2 106 176,00 грн.

Вказаний висновок контролюючим органом зроблено з огляду на те, що відповідно до даних податкової декларації з податку на додану вартість, поданої товариством за березень 2008 року, залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів не був погашений позитивним значенням звітного періоду та за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, становив 2 106 176,00 грн. Позивач не задекларував вказану суму в рядку 4 додатку № 2 та в рядку 2 додатку № 3, не відобразив її у рядку 3 додатку № 3 та не заявив до відшкодування в рядку 25 податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2008 року, а лише заявив вказану суму до відшкодування в декларації за квітень 2008 року.

Відтак, за доводами відповідача, оскільки ТОВ «Агротрейд» у періоді (березні 2008 року), в якому в нього виникло право на бюджетне відшкодування, таким правом не скористалось, воно не може отримати відшкодування у наступному податковому періоді (квітні 2008 року), а зазначена сума підлягає зарахуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних періодів.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції про повне задоволення адміністративного позову та відмовляючи в його задоволенні, суд апеляційної інстанції підтримав доводи податкового органу та дійшов висновку про правомірність оспорюваних актів індивідуальної дії.

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду апеляційної інстанції неправомірним, виходячи з таких підстав.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Підпунктом 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган, зокрема, у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що залишок від'ємного значення з податку на додану вартість попередніх податкових періодів, розрахований за правилами підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР, підлягає бюджетному відшкодуванню платнику на підставі заяви про повернення такої суми бюджетного відшкодування, поданої разом з податковою декларацією. При цьому Законом № 168/97-ВР не передбачено, що незаявлення до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість у періоді, в якому у платника виникло таке право, позбавляє останнього заявляти вказану суму в наступному податковому періоді.

З огляду на викладене, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов цілком обґрунтованого висновку про правомірність заявлення позивачем до бюджетного відшкодування в квітні 2008 року суми податку на додану вартість у розмірі 2 106 176,00 грн.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд» задовольнити.

Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Костенко М.І.

Маринчак Н.Є.