Справа № 2а/1318/18/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Київ К/800/58060/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Леонтович К.Г., Шведа Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі №97627/12/9104 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Ралівської сілької ради Самбірського району Львівської області, третя особа ОСОБА_1 про скасування рішення в частині передачі земельної ділянки у приватну власність та скасування державного акта на право власності на землю, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Ралівської сілької ради Самбірського району Львівської області, третя особа ОСОБА_1, в якому просили скасувати рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1 від 25 вересня 1996 року в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.10.1996 року, виданого ОСОБА_1, а також стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 10000 гривень компенсації моральної шкоди, а з третьої особи по 5000 гривень.

Постановою Самбірського районного суду Львівської області від 19 квітня 2012 року позов задоволений частково. Скасоване рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1 від 25 вересня 1996 року в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.10.1996 року, виданий ОСОБА_1 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції змінене. Скасоване в частині задоволення позовних вимог по скасування державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 14.10.1996 року із закриттям провадження у справі в зазначеній частині. В решті постанова залишена без змін.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що є підстави для скасування судових рішень та закриття провадження у справі з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач просив скасувати рішення Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1 від 25 вересня 1996 року в частині передачі ОСОБА_1 земельної ділянки у приватну власність та Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 14.10.1996 року, виданого ОСОБА_1, а також стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 10000 гривень компенсації моральної шкоди, а з третьої особи по 5000 гривень.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1 від 25 вересня 1996 року передана ОСОБА_1 у приватну власність земельна ділянка, однак державний акт на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1 у книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на території Ралівської сільської ради не зареєстрований.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог про скасування державного акту на право власності суд апеляційної інстанції вірно виходив з того, що зазначена позовна вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані цивільно-процесуальним законодавством України та відповідно підлягають розгляду судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, колегія Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір про законність рішення сільської ради, яким передана у власність земельна ділянка, є адміністративно-правовим.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Розглядаючи справу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спір у цій справі в частині передачі земельної ділянки у власність є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ураховуючи наведене, суди дійшли помилкового висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, може бути розглянуто за правилами КАС.

Колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність(тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року скасувати та закрити провадження в адміністративній справі №97627/12/9104.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:

Суддя Н.В. Васильченко