Справа № 826/2598/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 травня 2015 року № 826/2598/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомДержавного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО»
до третя особа,Державної казначейської служби України що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна виконавча служба України
про стягнення коштів, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18 лютого 2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Державне підприємство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (далі - ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО», позивач) з адміністративним позовом про стягнення з Державного бюджету України на користь ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» грошових коштів в розмірі 1 789 956,98 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження в адміністративній справі від 20 лютого 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Державну виконавчу службу України (далі - ДВС України, третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки Ухвала Господарського суду м. Києва від 30.09.2014 про скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 30823889 від 10.09.2014, на підставі якої з ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» був стягнений виконавчий збір у розмірі 1 789 956,98 грн., набрала згідно Постанови Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 чинності, в нього є всі підстави для повернення, на думку позивача, безпідставно стягнених коштів у розмірі 1 789 956,98 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Державна казначейська служба України (далі - ДКС України, відповідач) у письмових запереченнях від 16.03.2015 посилається на приписи Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45), якими визначений заявочний принцип щодо стягнення коштів у разі наявності рішення про стягнення коштів.

Безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Відповідно, як вказує відповідач, стягнення коштів повинно відбуватися з рахунків ДВС України.

У той же час, Державна казначейська служба України зазначає, що ні вона на її посадові особи права та охоронювані законом інтереси позивача не порушували. Крім того, заявник таких порушень не наводить.

В наданих запереченнях, відповідач просить в задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України відмовити, в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову представник відповідача заперечував.

Третя особа на адресу суду направила письмові пояснення від 17.03.2015 вих. № 14-0-34-7730/2-1, в яких не погоджується з доводами позивача, вважає, що подана ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» позовна заява є необґрунтованою, відсутні посилання на норми чинного законодавства.

В судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову представник третьої особи заперечував.

У зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, призначене на 07.04.2015, суд, відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив подальший розгляд справи проводити в письмовому провадженні.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2011, позов Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» про визнання недійсним договору та стягнення 17 873 833,81 грн. сплачених відсотків задоволено, визнано недійсним Договір банківського вкладу (депозиту) № 6/08/В/91/07-08 від 13 травня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», з моменту його укладання, стягнуто з відповідача на користь позивача 17 873 833,81 грн. відсотків та судові витрати.

На виконання рішення Господарського суду м. Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234, яке набрало законної сили 21.11.2011, Господарським судом м. Києва 12.12.2011 був виданий наказ № 54/234 про стягнення з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» на користь Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» 17 873 833,81 грн. відсотків, 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі заяви представника ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2012 вих. № 051/01-100, головним державним виконавцем відділу примусового виконана рішень ДВС України 24.01.2012 відкрито виконавче провадження ВП № 30823889 з примусового виконання наказу № 54/234, виданого 12.12.2011 Господарським судом м. Києва.

В процесі вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 30823889 головним державним виконавцем відділу примусового виконана рішень ДВС України 10.09.2014 було винесено Постанову про стягнення з боржника - ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» виконавчого збору у розмірі 1 789 956,98 грн.

Заборгованість за постановою про стягнення виконавчого збору від 10.09.2014 № 30823889 перераховано до державного бюджету платіжними дорученнями від 11.09.2014 № 4402 в сумі 929 523,96 грн. та від 12.09.2014 № 4404 в сумі 787 352,67 грн.

02 жовтня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконана рішень ДВС України винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 30823889.

У той же час, колегією суддів встановлено, що ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на дії відділу примусового виконана рішень ДВС України у справі № 54/234 до Господарського суду м. Києва було подано скаргу.

За наслідками розгляду вказаної скарги, Господарським судом м. Києва 30.09.2014 винесено Ухвалу, якою скаргу ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на дії державного виконавця щодо скасування постанови відділу примусового виконання рішень ДВС України від 10.09.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1 789 956,98 грн. у виконавчому провадженні ВП № 30823889 повністю задоволено; постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 10.09.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1 789 956,98 грн. у виконавчому провадженні ВП № 30823889 скасовано.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 (справа № 54/234) апеляційну скаргу ДВС України залишено без задоволення, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.09.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 (справа № 54/234) касаційну скаргу ДВС України залишено без задоволення, Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 залишено без змін.

Крім того, колегією суддів встановлено, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 (справа № 54/234) апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» задоволено частково; Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.10.2014 у справі № 54/234 скасовано; заяву Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234 за нововиявленими обставинами задоволено частково; Рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234 скасовано за нововиявленими обставинами; в позові Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» про визнання недійсним договору та стягнення 17 873 833,81 грн. відмовлено повністю; в частині повороту виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2011 у справі № 54/234 відмовлено.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 (справа № 54/234) ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» відмовлено у відновленні строку касаційного оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2014; касаційну скаргу ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 повернено заявнику, справу - Господарському суду міста Києва.

Позивач, враховуючи те, що Ухвала Господарського суду м. Києва від 30.09.2014 про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 30823889 від 10.09.2014, набрала чинності, в нього є всі підстави для повернення, на його думку, безпідставно стягнених коштів у розмірі 1 789 956,98 грн. Та з вимогою про стягнення з Державного бюджету України на свою користь грошових коштів в розмірі 1 789 956,98 грн. звернувся до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані особами, які беруть участь у справі докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів погоджується з доводами Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45) (далі - Порядок № 845), Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787) та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що в разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 606-XIV грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до пп. 4.1.7 п. 4.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин) суми, які підлягають перерахуванню на користь держави, при відсутності витрат на організацію та проведення виконавчих дій та інших стягнень перераховуються до Державного бюджету України або місцевих бюджетів у порядку, встановленому Державною казначейською службою України, а виконавчий збір - на відповідний рахунок органу ДВС. Відповідна квитанція банку про отримання коштів приєднується до акта вилучення готівки та підшивається разом з актом до матеріалів виконавчого провадження.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору є орган ДВС.

Процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначені Порядком № 787.

Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (п. 2 Порядку № 787 в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом п'ятим Порядку № 787 визначено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов'язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи готівкою.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, яке (подання) платник разом зі своєю заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету подає до органу Казначейства.

Таким чином, орган, який контролює справляння надходження виконавчого збору, тобто орган ДВС, в разі наявності рішення суду, залишеного без змін судом апеляційної інстанції, про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, зобов'язаний скласти подання, яке платником подається до органу Казначейства.

Як свідчать матеріали справи, позивач листом від 25.12.2014 вих. № 01/01-6/14785 звертався до ДВС України з приводу перерахування коштів.

За наслідками розгляду вказаного вище листа, ДВС України у своєму листі від 30.01.2015 вих. № 14-0-34-7730/2-1 відмовила в поверненні коштів виконавчого збору.

Після чого, позивач за захистом порушених прав та інтересів звернувся до суду.

Приписами ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Таким чином, аналіз вищезазначеного дає колегії суддів підстави стверджувати, що з моменту отримання позивачем від третьої особи листа від 30.01.2015 вих. № 14-0-34-7730/2-1, яким ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» було відмовлено в поверненні коштів виконавчого збору, у останнього виникло право на судовий захист.

Дійшовши висновку про порушення прав та законних інтересів позивача, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимогу ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» шляхом прийняття рішення про стягнення на його користь з Державного бюджету України коштів в розмірі 1 789 956,98 грн.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пп. 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011 Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком № 845.

Пунктом третім вказаного вище порядку встановлено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з п. 17 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку.

Пунктом шостим Порядку № 845 визначено, що в разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищезазначене та неправомірну відмову Державної виконавчої служби України в поверненні коштів виконавчого збору, колегією суддів вирішено прийняти рішення на користь позивача, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог і на підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне адміністративний позов Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» повністю задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Адміністративний позов Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України кошти в розмірі 1 789 956,98 (один мільйон сімсот вісімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень) 98 коп. на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО».

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко