Справа № 2-а/720/34/14
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/720/34/14

Головуючий у 1-й інстанції: Павлінчук С.С.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

28 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про скасування рішення.

Постановою Новоселицького районного суду від 02.04.2015 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з'явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

В апеляційній скарзі скаржник просив провести розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Позивач в запереченні на апеляційну скаргу також зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом 1 рішення №5/14-20/01 18 сесії 5 скликання від 20.01.2009 року відповідачем було затверджено технічну документацію по виготовленню державного акту на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 щодо будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1347 Га по АДРЕСА_1 Новоселицького району Чернівецької області та щодо ведення особистого селянського господарства площею 0,22 Га, яка знаходиться в с. Боянівка Новоселицького району Чернівецької області.

Позивач є землекористувачем господарства по АДРЕСА_2 Новоселицького району Чернівецької області, що межує із земельною ділянкою третьої особи для будівництва та обслуговування житлового будинку, що визнали сторони, підтверджено викопіюванням, ситуаційним планом, та вона подала заяву 06.11.2013 року про її приватизацію. Рішенням відповідача №4 16 сесії 6 скликання від 08.11.2013 року було надано дозвіл на її приватизацію.

05.05.2014 року третя особа отримала свідоцтво на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Новоселицького району Чернівецької області.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції дійшов висновку, що пункт 1 рішення №5/14-20/01 18 сесії 5 скликання Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 20.01.2009 року в частині затвердження технічної документації по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 в частині земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1347 Га по АДРЕСА_1 Новоселицького району Чернівецької області є протиправним, оскільки в порушення вимог ч.1 ст.118 ЗК України оспорюваним рішенням третій особі була передана у власність земельна ділянка не тієї конфігурації, яка фактично перебувала у користуванні ОСОБА_4

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на наступне.

Так, предметом спору у даній справі є скасування рішення сільської ради в частині затвердження технічної документації по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку, тобто спір між сторонами виник по суті з приводу володіння та користування земельної ділянки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Однак, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відтак, у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Відповідно до частини шостої статті 319 ЦК держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Таким чином розглядаючи вказаний спір суд першої інстанції не звернув увагу на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права на спірну земельну ділянку. Відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не виступав

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 01 жовтня 2013 року у справі №21-228а13, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14 та від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14, висновки яких є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.244 КАС України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сільська рада у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, сільська рада відповідно до статті 5 ЗК має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (позивач) іншому (сільська рада), яка має місце під час здійснення органом виконавчої влади владних управлінських функцій. А тому вказану справу потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Пункт 1 частини 1 статті 157 КАС України, передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 197, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування рішення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.