Справа № 22-а-20253/11
Суддя: Турік В. П.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.1 (Ш) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу) про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду та зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу, посилаючись на те, що йому, як дитині війни, у відповідності до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 01 січня 2006 року по 01 жовтня 2008 року відповідачем не виплачується щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Просив суд поновити строк звернення до суду з позовом, визнати дії відповідача неправомірними, стягнути на його користь недоплачену щомісячну державну допомогу за період з 01 січня 2006 року по 01 жовтня 2008 року в сумі 3605,50 грн., а також зобовязати відповідача нараховувати йому в подальшому таку допомогу при нарахуванні пенсії.

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2009 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2

Визнано протиправною відмову УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу у перерахунку та виплаті ОСОБА_2 з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року пенсії із підвищенням у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязано УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу призначити, донарахувати і виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_2 за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.10.2008 року згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неврахування судом пропуску строку звернення до суду з позовом, неможливість застосовування показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин, відсутності підстав для визнання його бездіяльності протиправною, оскільки на законодавчому рівні не врегульовано порядок обчислення підвищення до пенсії дітям війни, а тому виплата підвищення до пенсії проводиться у відповідності до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Тернівському районі м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 отримує пенсію за віком та у відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту протиправності дій відповідача відносно відмови у перерахунку та виплаті підвищення до пенсії позивача відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року по 01.10.2008 року, що призвело до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у відповідності до вищевказаного Закону.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-IV дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема п. 12 ст. 71, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи ст. 111 Закону України від 19 грудня 2006 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а починаючи з 09 липня 2007 року знову діє положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії дітям війни на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів». Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності закону, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин у звязку з поширенням на них дії однакових юридичних актів, та враховуючи те, що в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року відповідач не здійснював перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії ОСОБА_2, як дитині війни, а з 01.01.2008 року здійснював нарахування та виплату підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 28.05.2008 року - в розмірі, визначеному п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530, а саме: з 01.01.2008 року 47 грн., з 01.04.2008 року 48,10 грн., з 01.07.2008 року 48,20 грн., з 01.10.2008 року по 01.10.2008 року включно 49,80 грн., дійшов вірного висновку про дію в період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 01.10.2008 року приписів ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року й обґрунтовано визнав дії відповідача щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії за вказані періоди протиправними.

Визначаючи розмір щомісячного підвищення до пенсії, який повинен нараховувати та сплачувати відповідач на користь позивача, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно застосував розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність, встановленого чинним законодавством на кожний бюджетний рік, зокрема ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У звязку з цим доводи відповідача щодо неврегульованості на законодавчому рівні порядку обчислення підвищення до пенсії дітям війни, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Безпідставними вважає колегія суддів й доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо правомірності його дій стосовно нарахування та виплати підвищення до пенсії в розмірі, визначеному п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530, з огляду на те, що вказаний нормативний акт суперечить діючим положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», які мають пріоритет у застосуванні до врегулювання спірних правовідносин.

Разом з тим, колегія суддів зважує на доводи апеляційної скарги відповідача щодо не вирішення судом першої інстанції наслідків пропуску позивачем річного строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, й вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність його пропущення є неправильним.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України ухвалено 09.07.2007 року, а ОСОБА_2 звернувся з позовними вимогами до суду першої інстанції 09.12.2008 року (а.с. 1), то колегія суддів вважає, що він пропустив річний строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права щодо нарахування йому підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 08.12.2007 року включно.

При цьому, колегія суддів враховує, що позивач, звертаючись до суду першої інстанції з позовом, заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки про факт порушення свого права він дізнався із засобів масової інформації 08.11.2007 року.

Враховуючи приписи ст. 100 КАС України та визнаючи зазначену обставину поважною причиною пропуску строку звернення до суду, колегія суддів поновлює позивачу цей строк, у звязку з чим доповнює резолютивну частину ухваленої судом першої інстанції постанови висновком по суті розглянутої вимоги.

В іншій частині постанова відповідає норм матеріального та процесуального права й підлягає залишенню без змін.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 постанова суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 грудня 2009 року змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту: «Пропущений строк на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 поновити».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: