Справа № 2014/2-а-9336/11
Суддя: Нестерцова Н. В.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2014/2-а-9336/11
Провадження 2-а/2014/40/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2012 року

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Нестерцової Н.В.

секретаря Гордієнко М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі (далі УПФУ в Зміївському районі, в якому просила зобовязати відповідача провести виплату недоотриманої її сестрою ОСОБА_2 пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 19.02.2010 року на підставі рішення Зміївського районного суду від 19.02.2010 року по справі №2-а-805/10.

У позові вона зазначила, що її сестра ОСОБА_2 відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»була дитиною війни та відповідно до ст.6 вказаного Закону їй повинно було виплачуватись щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У звязку з тим, що відповідачем не виплачувалось підвищення до пенсії у встановленому законодавством розмірі, ОСОБА_2 звернулась до суду і згідно постанови від 19.02.2010 року по справі №2-а-805/10 суд зобовязав відповідача здійснити доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 19.02.2010 року.

03.01.2011 року ОСОБА_2 померла.

Після смерті сестри, вона прийняла спадщину.

Однак УПФУ в Зміївському районі відмовив на підставі ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»виконати постанову від 19.02.2010 року, посилаючись на те, що на момент смерті ОСОБА_2 постанова не надійшла на виконання, грошові кошти нараховані не були.

ОСОБА_1 посилаючись на те, що УПФУ в Зміївському районі неправомірно відмовило виплатити їй недоотриману пенсію ОСОБА_2 за рішенням суду, просила зобовязати відповідача це здійснити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Вона вказала, що особисто ОСОБА_2 не зверталась до УПФУ в Зміївському районі із заявою про виконання рішення суду або з виконавчим листом, бо перебувала у лікарні.

ОСОБА_1 вважала, що має право на отримання коштів, які відповідач повинен нарахувати по постанові суду від 19.02.2010 року, так як є спадкоємицею після смерті сестри, несла значні витрати на її лікування.

Представники відповідачі по довіреності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали.

ОСОБА_3 пояснив, що законом передбачено включати недоотриману пенсію до складу спадщини, однак постанова суду від 19.02.2010 року про зобовязання УПФУ нарахувати та виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_2 за її життя на виконання не надходила, підвищення не нараховувалось, тому підстав для виплати не має.

ОСОБА_4 вказала, що суми за рішенням суду від 19.02.2010 року нараховані не були, ОСОБА_2 померла, виконавчий лист надійшов до УПФУ після її смерті, однак підстав для нарахування підвищення не було.

Ознайомившись з наданими матеріалами, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Встановлено, що постановою Зміївського районного суду Харківської області від 19.02.2010 року по справі №2-а-805/10 за адміністративним позовом ОСОБА_2, визнано протиправною бездіяльність УПФУ в Зміївському районі щодо невиконання з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав ОСОБА_2 на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії, передбаченої ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та зобовязано УПФУ в Зміївському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 19.02.2010 року. (а.с.24-27)

Ухвалою судової колегії судової палати по цивільним справам апеляційного суду Харківської області від 27.08.2010 року апеляційну скаргу УПФУ в Зміївському районі відхилено, постанову Зміївського районного суду Харківської області від 19.02.2010 року залишено без змін.(а.с.15)

За життя ОСОБА_2 не предявляла до виконання вищезазначену постанову та виконавчий лист.

03.01.2011 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом по її смерть серії 1-ВЛ №286080, виданим відділом РАЦСу Зміївського РУЮ Харківської області 04.01.2011 року. (а.с.7)

Виконавчий лист №2-а-805/10, який ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.03.2012 року визнано таким, що не підлягає виконання, був виданий 15.02.2011 року, тобто після смерті позивача ОСОБА_2

Таким чином встановлено, що за життя ОСОБА_2 нарахування підвищення до пенсії відповідно до постанови суду від 19.02.2010 року не проводилось.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті сестри ОСОБА_2, оформила своє право на недоотриману суму пенсії та інше майно, що належало померлій. (а.с.9,10)

Однак, судом не вбачаються підстави для зобовязання УПФУ в Зміївському районі провести виплату ОСОБА_1 недоотримані померлою ОСОБА_2 суми відповідно до постанови суду від 19.02.2010 року, оскільки нарахування таких сум УПФУ в Зміївському районі не проводилось. Керуючись ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 2, 8, 9, 10, 11, 17, 86, 159, 160, 162 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя