Справа № 22-а-21663/11
Суддя: Зубакова В. П.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ

Категорія 10.3 ( І ) суддя: Іванов С.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.,

суддів: Остапенко В.О., Неклеси В.І.,

розглянула в письмовому провадженні в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_2 на постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої одноразової компенсації сім"ї, яка втратила годувальника, -

В С Т А Н О В И Л А:

Законом України «Про судоустрій і статус суддів»від 07.07.2010 року № 2453-VI, який набрав чинності 30.07.2010 року, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до нової редакції, пунктом третім частини першої ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 2 частини першої ст. 183-2, за вимогою якого скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Тобто, законодавцем встановлено спеціальний порядок розгляду зазначеної категорії справ для адміністративних судів.

Дана справа розглядалась за Кодексом адміністративного судочинства України в минулій редакції, якою скорочене провадження для суду першої інстанції передбачено не було. Проте, колегія суддів дійшла висновку, що всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду апеляційними адміністративними судами в порядку письмового провадження незалежно від його виду, за яким справа була розглянута в суді першої інстанції. Тим самим, виключається можливість привілейованого становища учасників адміністративного судочинства, захист прав та інтересів яких здійснено за Кодексом адміністративного судочинства України в минулій редакції, над учасниками адміністративного судочинства захист прав і інтересів яких здійснюється за вимогами Кодексу адміністративного судочинства України в чинній редакції.

У звязку з прийняттям Верховною Радою України Закону України №2748-VI «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами», який набрав чинності з 30 грудня 2010 року, яким зокрема встановлюється, що апеляційні скарги щодо спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 02.12.2010р. №2748 «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 18.02.2010р. №1691VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

У звязку із цим апеляційний суд Дніпропетровської області розглядає справу за правилами КАС України та перевіряє правильність застосування закону на час ухвалення судового рішення.

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу (далі УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу) про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої одноразової компенсації сім"ї, яка втратила годувальника, посилаючись на те, що 13.02.2008 року УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу призначено та виплачено компенсацію по втраті годувальника, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - ОСОБА_3, померлого 19.02.2008 року, у розмірі 7 586 грн.

В листопаді 2009 року вона дізналась, що виплата одноразової допомоги проведена в меншомі розмірі, ніж передбачено чинним законодавством та звернулась до відповідача із заявою про виплату компенсації у розмірі встановленому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак в проведенні перерахунку їй було відмовлено.

Посилаючись на вищевикладене просила суд поновити ії строк звернення до суду за захистом порушеного права; визнати протиправними дії УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу щодо відмови виплатити одноразову компенсацію сім`ї, яка втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою у розмірі передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу на її користь недоплачену одноразову компенсацію у розмірі 23 314 грн.

Постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 березня 2010 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом процесуального права: ущемлення прав позивача, порушення порядку складання постанови у повному обсязі.

Відмовляючи в поновленні строку для звернення до суду за захистом порушеного права, суд не звернув уваги на те, що УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу було приховано рішення Конституційного Суду України, тому про порушення її прав позивачці стало відомо лише в листопаді 2009 року від колишніх колег її чоловіка.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, в межах доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що чоловік позивачки ОСОБА_3 помер 19.02.2008 року та, його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Одноразова компенсація ОСОБА_2 як особі, яка втратила годувальника внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, або смерть годувальника пов`язана з Чорнобильською катастрофою, виплачена за 2008 рік: 10.09.2008 року у розмірі 3 250,30 грн., 13.10.2008 року у розмірі 3 549,00 грн., 11.11.2008 року у розмірі 786,70 грн. (а.с. 19-21).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перерахунку одноразової допомоги по втраті годувальника в зв`язку з пропуском строку звернення до суду за захистом порушеного права, а наведені позивачкою причини пропуску строку суд не знайшов поважними. Крім того, з вимогами про оскарження дій відповідача щодо виплати одноразової допомоги по втраті годувальника, проведені відповідачем 11.11.2008 року, позивач звернувся 21.12.2009 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакція, яка діяла на момент звернення позивачки з позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з вимогами про оскарження дій відповідача щодо виплати одноразової допомоги по втраті годувальника, проведені відповідачем з 10.09.2008 року по 11.11.2008 року 21.12.2009 року, тобто з пропуском річного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач наполягав у своєму запереченні на позов (а.с. 16-17) на застосування річного строку для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів позивача, так як позивачка знала про порушення своїх прав, що підтверджено посиланням позивачки в позові на Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, у звязку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду винесена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права та підлягає залишенню без змін відповідно ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 11 березня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: