Справа № 212/4034/2012
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 212/4034/2012

Головуючий у 1-й інстанції: Бойко В.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

03 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про перерахунок пенсії. У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 07.03.2012 року у даній справі. Ухвалою від 04.03.2015 року провадження у справі за нововиявленими обставинами зупинено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач і його представник подали апеляційну скаргу, в якій просять суд скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області та направити справу для продовження розгляду, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм права, що призвело до неправильного вирішення питання.

В судове засідання позивач, представники сторін не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Відповідач направив до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позивач та його представник звернулися до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю позивача самостійно прибути у судове засідання, а також хворобою його єдиного законного представника ОСОБА_3

Колегія суддів, оцінивши доводи заявленого клопотання, прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення. Зокрема, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 48 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь. Сторона в адміністративній справі може брати участь в адміністративному процесі особисто і (або) через представника. Представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 48 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (ст. 56 КАС України).

Таким чином, законодавством не обмежена можливість фізичної особи мати в суді представників, надавши їм відповідні повноваження згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Разом із тим, оскільки заявлене клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою законного представника позивача не містить належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими воно обґрунтоване (хвороба представника позивача, яка унеможливлює її прибуття у судове засідання), зазначені в клопотанні причини неявки в судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, а клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про перерахунок пенсії. У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Ленінського районного суду м.Вінниці від 07.03.2012 року у даній справі про залишення частини позовних вимог без розгляду. Ухвалою від 03.03.2015 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами (а.с. 48). Ухвалою від 04.03.2015 року провадження у справі зупинено - до набрання законної сили судовим рішенням Вищого адміністративного суду України по справі №212/4034/12.

Вирішуючи питання про зупинення провадження, суд першої інстанції керувався тим, що адміністративна справа №212/4034/2012 року знаходиться на розгляді у Вищому адміністративному суді України, і до її вирішення провадження за нововиявленими обставинами підлягає зупиненню. Колегія суддів вважає такий висновок передчасним, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 250 КАС України, не пізніше наступного дня після надходження заяви про перегляд судового рішення до адміністративного суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 248 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами. Відкривши провадження за нововиявленими обставинами, суддя надсилає особам, які беруть участь у справі, копії заяви про перегляд і призначає дату, час та місце судового засідання, про що повідомляє осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення (ч.2 ст. 252 КАС України).

З матеріалів справи вбачається, що провадження за нововиявленими обставинами було відкрито судом першої інстанції ухвалою від 03.03.2015 року, та призначено судове засідання з розгляду справи на 04.03.2015 року на 12:30 год. (а.с. 48).

Колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 3 ст. 35 КАС України, згідно якої повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. При цьому в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази вручення сторонам повістки у вказаний строк. Зважаючи також на те, що судове засідання з розгляду справи за нововиявленими обставинами фактично було призначено на наступний день після відкриття провадження у справі, колегія суддів апеляційного суду погоджується із доводами апелянтів у частині того, що вони не були належним чином повідомлені (в розумінні ч.2 ст. 252 КАС України) про час і місце розгляду справи, а отже були позбавлені можливості подати до суду першої інстанції свої доводи і міркування, які стосуються розгляду справи, в тому числі щодо зупинення провадження за нововиявленими обставинами. Таким чином, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції передчасним і необґрунтованим, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно заявленої у апеляційній скарзі вимоги про визнання порушення щодо ОСОБА_2 суддею Вінницького міського суду Бойком В.М. ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, колегія суддів зауважує, що в силу вимог ч.2 ст. 11 КАС України у взаємозв'язку із ч. 1 ст. 195 КАС України, апеляційний суд не наділений повноваженням розглядати вимоги, які не заявлялись у суді першої інстанції, та виходити за межі доводів апеляційної скарги, а лише перевіряє дотримання і правильність застосування судом першої інстанції вимог і норм матеріального та процесуального права при винесенні рішень.

Апеляційний суд також бере до уваги заявлене клопотання про забезпечення надання правової допомоги позивачу та надання йому адвоката, однак зауважує наступне. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, держава повинна гарантувати допомогу правника, якщо "це необхідно для забезпечення реального доступу до правосуддя або у разі, якщо у деяких категоріях справ за внутрішнім законодавством деяких держав-учасниць є обов'язковим юридичне представництво, або ж у разі складності процесу" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі: «Айрей проти Ірландії» від 9 жовтня 1979р.). Оскільки доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2015 року про зупинення провадження за нововиявленими обставинами знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду, і суд вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги на користь позивача, тому в даному випадку у забезпеченні надання правової допомоги позивачу немає необхідності.

Згідно ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду (п. 3 ч. 1 ст. 199). При цьому, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (ст. 204 КАС).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про перерахунок пенсії скасувати.

Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.