Справа № 77445/12
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 77445/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,
суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,
участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Самбірського міськрайнного суду Львівської області від 19.03.2012 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 4433,70 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 28.02.2012 року звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати здійснити виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 4433,70 грн.
Постановою Самбірського міськрайнного суду Львівської області від 19.03.2012 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Не погодившись із винесеною постановою, її оскаржила військова частина НОМЕР_1 . У поданій апеляційній скарзі відповідач просить скасувати прийняте рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що частина 2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції від 20.12.1991 року з наступними змінами та доповненнями, передбачала право на одержання військовослужбовцями за рахунок держави речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовця грошової компенсації замість них.
Аналізуючи докази добуті та дослідженні в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що військова частина НОМЕР_1 за час проходження військової служби не видав позивачу речового майна і при його звільненні з військової служби не виплатив грошової компенсації за належне речове майно на суму 4433 гривень 70 копійку, чим порушив охоронювані законом права позивача, а тому заявлений позов слід задовольнити повністю, поновити строк звернення до суду та стягнути з військової частини НОМЕР_1 в користь позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно на суму 4433 гривень 70 копійок, а також слід стягнути на користь держави державне мито на суму 107 гривні 30 копійок.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.
Судом встановлено, що позивач знаходився на військовій службі, перебував на всіх видах забезпечення, і наказом начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 17.07.2009 року № 407 був звільнений з військової служби в запас за ч. 6 п. «б» (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, відповідно ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 162 від 18.08.2009 року визнаний вибувшим з військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 27 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою КМ України № 1444 від 28.10.2004 року, військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Норма аналогічного змісту містилася також у п. 28 Положення про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час, затвердженому постановою КМ України № 1135 від 22.07.1998 року, яка була чинною на час звільнення позивача з військової служби, однак втратила чинність у зв`язку із прийняттям вищезазначеної постанови КМ України № 1444 від 28.10.2004 року.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Відповідно до статті 2 Закону № 1459-III дію частини другої статті 9 Закону № 2011-XII зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.
Отже, за змістом статті 9 Закону № 2011-XII (у редакції зі змінами, внесеними Законом № 1459-III, що набрав чинності 11 березня 2000 року) військовослужбовці мали право одержати грошову компенсацію лише за речове майно, неодержане до березня 2000 року.
Така правова позиція за аналогічною справою викладена в постанові Верховного Суду України від 04.12.2012 року у справі № 21-345а12. А відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 слід задовольнити, а ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 4433,70 грн.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.03.2012 року у справі №1318/605/2012 провадження № 2-а/1318/36/2012 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити виплату грошової компенсації за недоотримане речове майно в розмірі 4433,70 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар