Справа № 818/508/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р.Справа № 818/508/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 818/508/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів"

до Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

16.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" (далі по тексту - ТОВ "ГКК", позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 грудня 2014 року №.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 23.12.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 92 845 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. (а.с. 13-14).

В період з 24.11.2014 року по 09.12.2014 року контролюючим органом проведено камеральну перевірку правомірності нарахування за жовтень 2014 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.11.2014 року №) від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту щодо суми бюджетного відшкодування ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів", за результатами якої складено акт від 09.12.2014 року №1190/15-14015554. (а.с. 25-33).

Згідно висновків акту перевірки від 09.12.2014 року №1190/15-14015554, контролюючим органом зафіксовано порушення, а саме: завищення суми від'ємного значення між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту в сумі 92845 грн., в порушення п. 201.1 п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України. (а.с. 53).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" подало заперечення від 10.12.2014 року №1661/1 на акт перевірки від 09.12.2014 року №1190/15-14015554.

За результатами перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми "В4" від 23.12.2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 92845,00 грн. (а.с. 21).

Не погодившись із податковим повідомленням - рішенням від 23.12.2014 року №, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення права на податковий кредит закон пов'язує з фактом отримання товарів, послуг та сплатою в їх ціні (виникненням обов'язку сплати) податку на додану вартість, а не з самим лише фактом отримання податкової накладної. Між тим, відповідач, не заперечуючи самого факту придбання позивачем автомобіля та сплати податку на додану вартість в його ціні, заперечує право позивача на податковий кредит лише з формальних підстав, а саме - не зазначення в податковій накладній коду товару згідно з УКТ ЗЕД .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Підставою прийняття спірного податкового повідомлення - рішення слугували висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки про порушення позивачем п. 201.1 п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України а саме: до складу податкового кредиту за жовтень 2014 року (рядок 17 податкової декларації) віднесено суму податку на додану вартість в розмірі 92845,00 грн., що зазначена в податковій накладній № 222981 від 24.10.2014 року, отриманої від продавця - ТОВ "Техноторг-Дон" (ІПН - 12), в якій відсутній код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п.198.3 статті 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абзацу 1 пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлені вимоги до податкової накладної, передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

На час оформлення податкової накладної №222981 від 24.10.2014 року діяв Порядок заповнення податкової накладної, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 р. №10. Відповідно до п.п.3 п.14 цього Порядку до розділу I податкової накладної вносяться дані у розрізі номенклатури постачання товарів/послуг, зокрема, до графи 4 - код товару згідно з УКТ ЗЕД. Графа 4 заповнюється у разі постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, на всіх етапах постачання таких товарів. Код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначається суцільним порядком без будь-яких розділових знаків (пробілів, крапок тощо).

З матеріалів справи убачається, що 16.06.2014 року між ТОВ "Техноторг - Дон" (Продавець) та ДП ВАТ "ЗАлК" "Глухівський кар'єр кварцитів" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, за змістом п. 1.1 якого Продавець взяв на себе зобов'язання передати у власність Покупця автомобіль-самоскид кар'єрний БелАЗ-7540В, а Покупець, на умовах попередньої оплати, сплатити узгоджену сторонами вартість Товару та прийняти його за актом приймання-передачі. (а.с. 35-36).

До договору від 16.06.2014 року сторонами підписано специфікацію. (а.с. 37).

20.08.2014 року позивачем та ТОВ "Техноторг - Дон" укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу від 16.06.2014 року, якою, у зв'язку із реорганізацією покупця, сторонами викладено преамбулу договору в наступній редакції: "Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (Продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Глухівський кар'єр кварцитів" (Покупець)". (а.с. 39).

ТОВ "Глухівський кар'єр кварцитів" на користь ТОВ "Техноторг-Дон" проведено оплату за автомобіль "БелАЗ-7540В" в сумі 557070,00 грн. ( в т.ч. ПДВ - 92845,00 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №261 від 24.10.2014р. та меморіальним ордером №261 від 24.10.2014 року, з відміткою банку.

На виконання цього правочину ТОВ "Техноторг-Дон" виписало податкову накладну №222981 від 24.10.2014р. (а.с. 42).

Факт передачі ТОВ "Техноторг-Дон" автомобіля - самоскида кар'єрного БелАЗ-7540В покупцю - ТОВ «Глухівській кар'єр кварцитів» - підтверджується відповідними актами приймання - передачі від 01.08.2014 року та 05.11.2014 року. ( а.с.38,40).

У Податковому кодексі України передбачено підставою для формування податкового кредиту наявність у платника податку належно оформленої податкової накладної.

Отже, коли на момент перевірки платника податку, суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, відповідають зазначеним сумам у податкових накладних, податковий кредит покупця вважається підтвердженим податковими накладними, за умови, що вони не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка видала податкову накладну, містять, зокрема, відомості про придбані товари (роботи, послуги), їх вартість, дату здійснення операції та відповідну суму податку на додану вартість. Тобто, недоліки форми в заповненні податкової накладної, зокрема, не зазначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, не свідчить про її неналежність та недопустимість як доказу та не впливає на розмір податкового кредиту покупця.

Контролюючим органом не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійсненої позивачем господарської операції, свідчили б про невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Таким чином, виникнення права на податковий кредит закон пов'язує з фактом отримання товарів, та сплатою в їх ціні (виникнення оплати) податку на додану вартість, а не з самим фактом отримання податкової накладної.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що окремі недоліки первинного документу не призводять до його недійсності та не спростовують права платника податків, пов'язаного з таким документом, за умови можливості встановлення характеру правовідносин на підставі інших документів.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23 грудня 2014 року №.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Глухівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2015р. по справі № 818/508/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2015 р.