Справа № 316/2566/14-а(2-а/316/40/15)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С.В.
Головуючий 1 інстанції - Ткаченко І.М.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"03" червня 2015 р. справа № 316/2566/14-а(2-а/316/40/15)
приміщення суду за адресою:49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. у справі № 316/2566/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити пенсію,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративним позовом до УПФУ в м. Енергодар Запорізької області, у якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо нарахування та виплати йому з 01.01.2014 року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести перерахунок та виплатити йому з 01.01.2014 року державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі не нижче 10-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 100% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум.

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. позов задоволено частково. Суд першої інстанції визнав неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21.04.2014 року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, всупереч положень ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21.04.2014 року державну пенсію на підставі ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі не нижче 10-ти розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 100% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відрахуванням фактично отриманих ним сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недостатньо повного дослідження обставин справи та не надання доводам, викладеним у запереченнях відповідача належної оцінки, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_2 з 05.11.2008 року є інвалідом І групи, має статус ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області, як одержувач пенсії по інвалідності, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.7-9).

З 01 січня 2014 року УПФУ в м.Енергодарі Запорізької області проводило нарахування та виплату позивачу пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

26.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок та виплату йому державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 50, 54 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Листом УПФУ в м.Енергодарі Запорізької області від 08.10.2014 року відмовлено в задоволені заяви позивача про перерахунок та виплату йому державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з посиланням на відсутність правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вказаних у заяві позивача. (а.с. 9).

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по I групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Проте, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема статей 50, 54 вказаного Закону, яким визначено розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю.

Зі змісту вимог частини другої статті 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014 року застосуванню підлягає не постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а норми статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позивач з 21 квітня 2014 року (з урахуванням строків звернення до адміністративного суду) має право на державну пенсію відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 67 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" установлено, що норми і положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 3 серпня 2014 року, оскільки опублікуванні в газеті "Голос України" за 2 серпня 2014 року.

Зазначене позбавляє можливості залишення без змін постанови суду першої інстанції щодо не визначення кінцевої дати виплати встановленої судом доплати, і призводить до необхідності зміни постанови суду першої інстанції. Вказана зміна обумовлена передчасним вирішенням судом першої інстанції спору на майбутнє, без наявності об'єкту судового захисту в момент прийняття судового рішення.

Підставою для зміни судового рішення є помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а саме пункту другого частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язавши відповідача до вчинення певних дій, суд не визначив термін зазначеної певності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для зміни постанови суду першої інстанції згідно статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 99, 160, 162, 167, 197, 184, 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Енергодарі Запорізької області на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. у справі № 316/2566/14-а - задовольнити частково.

Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. - змінити.

В абзаці першому резолютивної частини постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. - після слів "з 21.04.2014 року", доповнити словами наступного змісту "по 2 серпня 2014 року".

В абзаці другому резолютивної частини постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 квітня 2015 р. - після слів "з 21.04.2014 року", доповнити словами наступного змісту "по 2 серпня 2014 року".

В іншій частини постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А. Шальєва

Н.А.Олефіренко