Справа № 202/12880/14-а (2-а/0202/31/2015)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2015 рокусправа № 202/12880/14-а провадження №2-а/0202/31/2015

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська

на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року по справі №202/12880/14-а (пр. №2-а/0202/31/2015) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

1) визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, Управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у зарахуванні їй пільгового стажу роботи та призначення відповідної пенсії;

2) скасувати Рішення № 13 від 10.07.2014р. управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванню пільгового стажу в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах;

3) зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська зарахувати їй трудовий стаж роботи на посадах майстра «Монтажхімзахист» тресту Сєвєродонецькому СУ №246 «Укрмонтажхімзахист» та майстра Придніпровський виконробського пункт Придніпровського Спецуправління «Монтажхімзахист» №242 м. Дніпропетровська, до загального пільгового стажу який складає 08 років 03 місяців та 09 днів;

4) зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська призначити їй, починаючи з дня її звернення, а саме з 26 березня 2014р., пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та згідно зі статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням пільгового стажу 08 років 03 місяців та 09 днів;

5) зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок її пенсії з 26 березня 2014р. з урахуванням пільгового стажу за Списком №2 за період її роботи в «Монтажхімзахист» тресту Сєвєродонецькому СУ №246 «Укрмонтажхімзахист» та майстра Придніпровський виконробського пункт Придніпровського Спецуправління «Монтажхімзахист» №242 м. Дніпропетровська з 10.08.1981р.- 01.11.1988р. та 30.01.1989р. - 06.02.1990 р.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона має загальний трудовий стаж 38 років 03 місяці, з яких 08 років 03 місяців 09 днів складає пільговий стаж, що дає позивачу право та призначення пенсії за Списком №2. Так, у період з 10.08.1981 року по 01.11.1988 року вона працювала майстром у Сєвєродонецькому СУ № 246 «Монтажхімзахист» тресту «Укрмонтажхімзахист»; у період з 30.01.1989 року по 06.02.1990 року - майстром у Придніпровському СУ «Монтажхімзахист» № 242. Крім цього, позивач зазначає, що у період з 24.06.1983р. по 29.09.1984р. та з 26.12.1985р. по 26.09.1986р. перебувала у декретній відпустці по догляду за дітьми. У березні 2014 року позивач звернулась до

відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідачем було відмовлено з тих підстав, що відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №2.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо незарахування ОСОБА_1 періоду з 10 серпня 1981 року по 01 листопада 1988 року та з 30 січня 1989 року по 06 лютого 1990 року до пільгового стажу за Списком № 2 при розгляді її заяви про призначення пенсії від 26 березня 2014 року.

визнано незаконним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 10 липня 2014 року № 13 про результати розгляду заяви ОСОБА_1.

зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська при призначенні пенсії ОСОБА_1 та при обрахуванні її розміру чи то при здійсненні перерахунку пенсії зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи ОСОБА_1 майстром у Сєвєродонецькому СУ № 246 «Монтажхімзахист» тресту «Укрмонтажхімзахист» з 10 серпня 1981 року по 01 листопада 1988 року, та у Придніпровському СУ «Монтажхімзахист» № 242 з 30 січня 1989 року по 06 лютого 1990 року, тобто 8 років 3 місяці 9 днів.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просило постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Позивач своїм процесуальним правом щодо оскарження рішення суду, в частині не задоволених позовних вимог, не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 березня 2014 року позивач звернулася до УПФУ в Індустріальному районі м. Дніпропетровська з заявою про призначення, в якій ставила питання про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді майстра, тобто на посаді, яка дає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Рішенням Комісії при Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №13 від 10.07.2014р. позивачу було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 10.08.1981 року по 01.11.1988 року та з 30.01.1989 року по 06.02.1990 року. Рішення мотивовано тим, що наданими документами не підтверджено виконання робіт, передбачених Списком №2. Так, позивачка працювала в спеціалізованих управліннях, видом діяльності яких було виконання ізоляційних робіт. При цьому, правом на пільгову пенсію користуються робітники, зайняті на роботах по будівництву будинків та споруд, перелічених в розділі XXIX Списку №2. Проте, з документів пенсійної справи не вбачається чи було будівництво будівель та споруд основним видом діяльності підприємств, на яких працювала позивач, а міститься запис лише про ізоляційні роботи. Крім цього, комісія зазначає, що в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено, що заявниця працювала на умовах зазначених в Списку повний робочий день.

Листом №7844/05/40 від 08.08.2014р. УПФУ повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пільгової пенсії за віком по Списку №2.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази свідчать про наявність правових підстав для віднесення вказаного періоду роботи позивача до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

З огляду на те, що судове рішення оскаржене лише відповідачем, то судом апеляційної інстанції надається правова оцінка рішенню суду, в частині задоволених позовних вимог.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для віднесення вказаного періоду роботи позивача з 10.08.1981 року по 01.11.1988 року та з 30.01.1989 року по 06.02.1990 року до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Відповідно до п. «б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

В силу частини четвертої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно розділу XXIX «Будівництво будівель і споруд....» Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністерств СРСР від 22.08.1956р. №1173, правом на пільгову пенсію користуються майстри.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 за № 383 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до ст.62 Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що з 10 серпня 1981 року по 01 листопада 1988 року ОСОБА_1 працювала майстром у Сєвєродонецькому СУ № 246 «Монтажхімзахист» тресту «Укрмонтажхімзахист», а у період з 30 січня 1989 року по 06 лютого 1990 року - майстром у Придніпровському спецуправлінні «Монтажхімзахист» № 242.

Крім цього, як вбачається з архівної довідки №01/928 від 07.12.2011р., виданої Сєвєродонецькою міською радою, згідно з наказом по Сєвєродонецькому спеціалізованому управлінні № 246 «Монтажхімзахист» тресту «Укрмонтажхімзахист» ОСОБА_1 прийнята на посаду майстра Сєвєродонецької дільниці з 10.08.1981 (наказ від 04.08.1981 № 57-к), з 01.11.1988 (наказ 21.10.1988 № 191-к) - звільнена.

Згідно довідки №01/931 від 07.12.2011р., виданої архівним відділом Сєвєродонецької міської ради, накази про надання відпусток без збереження заробітної плати та роботу з неповним робочим днем ОСОБА_1 на зберігання до архівного відділу не надходили, проте в особовій картці ф. Т-2 має місце запис про відпустку по догляду за дитиною.

Так, згідно запису в особовій картці ОСОБА_1 знаходилась відпустці по догляду за дитиною з 24.06.1983 по 29.09.1984, з 26.12.1985 по 26.09.1989.

В архівних довідках №01/929 та №01/930 від 07.12.2011р., виданих Сєвєродонецькою міською радою, відображено суму заробітку ОСОБА_1 у періоди роботи з 10.08.1981 по 31.12.1986 рр. та з 01.01.1987 по 01.11.1988 рр.

З вбачається з архівної довідки №06-14/440 від 28.02.2013р., виданої ТОВ «Науково-виробничий сервісний центр «Харківський народний архів», згідно з наказом по Придніпровському спецуправлінню «Монтажхімзахист» № 242, ОСОБА_1 працювала на посаді майстра Придніпровського виконробського пункту з 30.01.1989 (наказ № 14-к від 24.01.1989) по 06.02.1990 (наказ № 12-к від 06.02.1990).

Згідно довідки №06-14/442 від 28.02.2013р., виданої ТОВ «Науково-виробничий сервісний центр «Харківський народний архів», відомостей про переведення ОСОБА_1 на неповний робочий день, про надання відпусток без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, про відпустки у зв'язку з навчанням, про простій в документах про особовий склад за період з 30.01.1989 по 06.02.1990 рр. не міститься.

В архівній довідці №06-14/441 від 28.02.2013р., виданої ТОВ «Науково-виробничий сервісний центр «Харківський народний архів» відображено суму заробітку ОСОБА_1 у період роботи з січня 1989 року по січень 1990 року.

Отже, встановлені обставини справи, які фактично не заперечуються і відповідачами, свідчать про те, що у вказаний період позивач працювала на посаді майстра. Але за позицією пенсійного органу, перебування на вказаній посаді дає право на призначення пільгової пенсії лише у випадку, якщо посада майстра пов'язана з будівництвом. Оскільки, в уточнюючих довідках відсутнє посилання на те, що позивач як майстер приймав участь у будівництві, а навпаки, зазначено те, що підприємства виконували ізоляційні роботи хімзахисту, то, за позицією УПФУ, відсутні підстави для зарахування цього періоду роботи до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії.

Враховуючи те, що на теперішній час вищезазначені підприємства на яких працювала позивач ліквідовані у встановленому порядку, що підтверджується довідками з ЄДР, що, у свою чергу, унеможливлює отримання від них додаткових відомостей про характер виконуваної позивачем роботи, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що підприємства, на яких працювала позивач, виконували ізоляційні роботи хімзахисту.

Разом із тим, як вірно зазначив суд першої інстанціїх, ізоляційні роботи, за своїм визначенням, входять у структуру загальнобудівельних робіт та мають три типи: теплоізоляційні роботи, гідроізоляційні роботи і звукоізоляційні роботи. Ізоляційні роботи виконуються як при новому будівництві, так і при капітальному ремонті і реконструкції раніше зведених будівель та споруд. За своїм характером ізоляційні роботи у сфері хімзахисту є важкими, шкідливими та небезпечними, що вбачається з Примірної інструкції з охорони праці під час виконання ізоляційних робіт затвердженої ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» (наказ від 30.07.2004 р. № 180), Примірної інструкції про охорону праці під час виконання теплоізоляційних робіт (ВДОП 6.1.36-5.09-96), Примірної інструкції з охорони праці для ізолювальника на гідроізоляції.

З цих підстав, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що у вказаний спірний період позивач, перебуваючи на посаді майстра, виконувала роботи саме у сфері будівництва, оскільки ізоляційні роботи у сфері хімзахисту, є різновидом загально будівельних робіт.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються, заявник апеляційної скарги не наводить доводів, які б свідчили про те, що ізоляційні роботи у сфері хімзахисту та будівельні роботи є різними за своїм предметом та суттю, у зв'язку з чим виконання ізоляційних робіт не можливо віднести до будівельних робіт.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2015 року по справі №202/12880/14-а (пр. №2-а/0202/31/2015) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 03.06.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк