Справа № 539/893/15-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.Справа № 539/893/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2015р. по справі № 539/893/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання поновити виплату призначеної судом пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

11.03.2015 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі - відповідач), в якому просить визнати дії відповідача щодо припинення виплат позивачу пенсії у розмірах, передбачених Законом України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та за постановою суду з 1 листопада 2011 року протизаконними; зобов'язати пенсійний орган поновити виплату позивачу незаконно відміненої пенсії в розмірах, передбачених вказаним вище Законом та постановами судів з 1 листопада 2011 року; стягнути на користь позивача суму недорахованої пенсії яка виникла через неправомірні дії пенсійного органу в м. Лубнах та Лубенському районі з 1 листопада 2011 року.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням подав апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач знаходиться на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності призначену у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії станом на 01.05.2015 року становить 4520,98 грн.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.07.2007 року позов задоволено частково.

Визнано відмову відповідача в перерахуванні пенсії відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправною.

Зобов'язано пенсійний орган призначити позивачу, як інваліду 1 групи мінімальну пенсію у відповідності до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, що складає станом на 23 липня 2007 року - 4100 грн. з послідуючим перерахунком розміру пенсії в зв»язку зі змінами розміру мінімальної пенсії за віком.

Зобов»язано відповідача перерахувати позивачу мінімальну пенсію, що складає 4100 грн. з 1 червня 2007 року.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2008 року постанову суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2009 року у даній справі постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.02.2008 року скасовано, та постанову суду першої інстанції залишено в силі, виключивши з резолютивної частини постанови вказівку «про зобов»язання пенсійного органу в подальшому проводити позивачу перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням мінімального розміру пенсії за віком ».

25.09.2014 року позивач з вернувся до відповідача за заявою про поновлення позивачу виплат згідно постанов суду.

29.09.2014 року відповідачем надана відповідь №75/С-02 від 29.09.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, дійшов до висновку про те, що між сторонами виник спір стосовно виплати з урахуванням обмежень мінімального розміру пенсії та підставі Закону України «Про внесення змін до закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-У1 та постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 року №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Крім цього, судом першої інстанції зазначено, що зменшення розміру виплат пенсії відбулося не у зв'язку зі зменшенням розміру пенсії, а у зв'язку зі встановленими законодавством обмеженнями у її виплатах, що не є наслідком неналежного виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Великоди В.Н. проти України » зазначив, що у цій справі заявниця отримувала свою пенсію у сумі, визначеній рішенням суду від 19.01.2010 року, до тих пір, поки механізм нарахування її пенсії, встановлений вищезазначеним судовим рішенням на підставі закону, чинного на час подій, не було змінено, внаслідок розмір її пенсії був зменшений.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про виконання судового рішення про перерахунок пенсії у розмірах відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » строком після 1 листопада 2011 року стало виконання пенсійним органом вимог Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»» та постанови Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року.

Так, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39,

50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно до постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року " Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету ", що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: тим, що належать до категорії 1 інвалідам I групи - 30 відсотків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зменшення розміру виплат відбулося не у зв'язку зі зменшенням розміру пенсії, а у зв'язку зі встановленим законодавством обмеження у її виплаті, вони не є наслідком невиконання чи неналежного виконання рішення суду.

Дані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України викладеної у постанові від 03.11.2014 року.

Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції рішення Європейського суду з прав людини у справі "Штефан та інші проти України" та рішення у справі "Іванов проти України", якими встановлено порушення п.1 ст. 6, ст.. 13 Конвенції та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції та тривале невиконання рішень ухвалених на користь заявників та на відсутність ефективних засобів юридичного захисту у зв'язку з цими скаргами, то колегія суддів зазначає таке.

Дані рішення Європейського суду не можуть регулювати спірні правовідносини, оскільки даний спір виник з приводу подальшого виконання судового рішення у зв'язку зі зміною чинного законодавства.

У відповідності до Висновку Європейського суду викладених у рішеннях у справі "Аррас та інші проти Італії" заява №/17972/07 п.42 від 14.02.2012 року, подальша дія вищевказаного рішення закінчується, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції враховано всі обставини справи тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню..

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2015р. по справі № 539/893/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2015 р.