Справа № 591/2599/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р.Справа № 591/2599/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015р. по справі № 591/2599/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах (далі по тексту -відповідач, УПФУ в м.Сумах), в якому просить суд: визнати дії відповідача щодо перерахування йому пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку незаконними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Суми перерахувати, починаючи з 01 липня 2012 року призначену йому пенсію у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за період з 01.07.2012 рік до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015 року по справі №591/2599/15-а поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Суми про перерахунок ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку - незаконними.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Суми перерахувати ОСОБА_1 з 01 липня 2012 року призначену пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії починаючи з 01 липня 2012 року.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015 року по справі №591/2599/15-а та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.49, 99, 100 КАС України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», п.п.4, п.6 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи». Стверджує, що пенсійний орган при перерахуванні позивачу пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку діяв правомірно, у відповідності та у спосіб, передбачені нормами чинного законодавства України, у межах своїх повноважень. Зазначив, що п.п.4, п.6 розділу ІІ Закону України «Про заходи щодо забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Так, звертає увагу на те, що пенсія призначається у розмірі 80% від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників органів прокуратури, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Таким чином, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, вказав на неврахування судом першої інстанції порушення позивачем строків звернення до суду з даним позовом. Отже, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивач з 28.01.1987 року працював на різних прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України по цей час.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Суми з вересня 2005 року призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1789-ХІІ).

04.03.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Суми з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надав довідку № 18-65-ЗП від 24.07.2012 року, видану прокуратурою Сумської області, про заробітну плату працюючого на відповідній посаді прокурора станом на 14 червня 2012 року.

Відповідачем було здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у довідці № 18-65-зп від 24.07 2012 року, на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-VІ).

Не погодившись із зменшенням розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання дій відповідача щодо перерахування йому пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку незаконними та зобов'язання УПФУ в м.Суми перерахувати, починаючи з 01 липня 2012 року призначену йому пенсію у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за період з 01.07.2012 рік до моменту здійснення перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно застосувало норму права, яка не поширюється на дані правовідносини, тому рішення УПФУ в м.Суми щодо зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року є протиправним. Крім того, суд першої інстанції вказав на необхідність поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача на отримання пенсії відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % місячного заробітку працівників прокуратури, зокрема, зобов'язав відповідача здійснити такий перерахунок з 01 липня 2012 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії починаючи з 01 липня 2012 року.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак вважає постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015 року по справі №591/2599/15-а такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 15.04.2015 року із вимогами до суб'єкта владних повноважень (УПФУ в м.Суми) щодо захисту його порушених прав шляхом визнання дій відповідача щодо перерахування йому пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку незаконними та зобов'язання УПФУ в м.Суми перерахувати, починаючи з 01 липня 2012 року призначену йому пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за період з 01.07.2012 рік до моменту здійснення перерахунку пенсії

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VI) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З набуттям чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VІ зазначений строк звернення з позовом до адміністративного суду було скорочено до шести місяців. Тобто, перебіг шестимісячного строку у спірних правовідносинах розпочався з 24.05.2014 року.

Таким чином, для вирішення питання про правильність застосування судом першої інстанції строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що письмових повідомлень про проведені нарахування ОСОБА_1 не отримував, а тому строк для звернення до суду ним пропущено з поважних причин, оскільки, порушення прав позивача щодо виплати йому пенсії виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати працівників прокуратури відбувалося періодично - кожного місяця при отриманні ним суми пенсії, з моменту її перерахунку починаючи з 01.07.2012 року, а тому кожного разу при отриманні пенсії позивач був обізнаний про порушення його прав та мав змогу звернутись до суду за їх захистом.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом (15.04.2015р.), шестимісячний строк на звернення до суду з позовом (15.10.2014р.) та період, за який позивач просить суд захистити його права (з 01.07.2012 року), колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту в межах шестимісячного строку, починаючи 15.10.2014р року.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак позивачем ані до суду ані першої, ані апеляційної інстанцій не було надано належних доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом щодо визнання незаконними дій, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014р. року.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача та суду першої інстанції на положення ч.2 ст.87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки за змістом цих норм права без обмеження будь-яким строком виплачуються за минулий час лише нараховані та не виплачені суми пенсії.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції не звернув належної уваги на пропущення позивачем строку звернення до суду та з порушенням норм процесуального права, незважаючи на відсутність належних доказів поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, поновив строк звернення до суду та задовольнив позовні вимоги з 01.07.2012 року.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ст.100 КАС України).

Оскільки, позивачем до судів першої та апеляційної інстанції не надано належних доказів, підтверджуючих поважність пропуску строку для звернення до суду з позовом про визнання дій незаконними, зобов`язання здійснити перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати та виплатити йому різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року, а колегією суддів апеляційного суду не знайдено підстав для поновлення такого строку, висновок суду про поновлення строку звернення до суду з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року є помилковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення позивачеві строку звернення до суду за захистом своїх прав за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року.

Виходячи із зазначених обставин справи, колегія суддів вважає, що судом при ухваленні рішення було порушено приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що призвело до частково необґрунтованого задоволення позову.

Таким чином, внаслідок неправильного застосування норм ч.2 ст.99 КАС України, постанова Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015 року в частині задоволених позовних вимог про визнання дій незаконними, зобов'язання провести перерахунок призначеної позивачу пенсії та виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії, за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню, а позов в зазначеній частині згідно приписів ст. 100 КАС України - залишенню без розгляду.

Відносно позовних вимог про визнання дій незаконними, зобов`язання провести перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії, за період з 15.10.2014 року колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що позивач має право на отримання пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" , виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати, з огляду на наступне.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Згідно з частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Вказана правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України у спорах цієї категорії, зокрема у постановах від 21 березня 2012 (справи №№ 21-456а11, 21-2а12, 21-9а12) та 10 квітня 2012 року (справи №№ 21-450а11, 21-16а12, 21-25а12, 21-36а12, 21-60а12), врахування якої при відправленні правосуддя є обов`язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Так, у відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З огляду на вищевикладене, оскільки пенсію позивачу було призначено з вересня 2005 року, тобто, до внесених Законом № 3668-VІ змін до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а відповідачем перераховано йому пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку у відповідності до вказаних змін, колегія суддів вказує на те, що позивач має права вимагати перерахувати йому з 15.10.2014 року призначену пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % місячного заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії починаючи з 15.10.2014 року.

Крім того, вирішуючи питання про застосування вказаного Закону у часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, зробивши перерахунок ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку , діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та пенсійним законодавством.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач правомірність вищезазначених оскаржуваних дій, належним чином не довів.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі в частині задоволення позовних вимог про визнання дій незаконними, зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії та виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії з 15.10.2014 року, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 183-2, п. 4, ч. 1 ст., 198, ст. 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015р. по справі № 591/2599/15-а скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми про визнання дій Управління Пенсійного Фонду України в м. Суми про перерахунок ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80 % від суми місячного заробітку незаконними та зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в м. Суми перерахувати ОСОБА_1 призначену пенсію у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до вимог ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90 % місячного заробітку за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії починаючи з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Суми в частині задоволення позову за період з 01.07.2012 року по 14.10.2014 року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28.04.2015 року по справі №591/2599/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.