Справа № 12805/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2010 р. справа № 2а-689/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Овчинніковій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.02.2010 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради про виплату допомоги на дитину

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 27.07.2009 звернулась до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради, в якому просить стягнути недоплачену допомогу при народженні дитини в сумі 766гр, допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з квітня 2007 року по серпень 2009 року в сумі 12958гр511коп, зобовязати в подальшому виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, стягнути відсотки в сумі 280гр93коп, інфляційні в сумі 706гр49коп та моральну шкоду в сумі 10000гр. Зазначає, що отримувала допомогу менше ніж передбачено Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»(ас3,30,58).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення річного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтями 99, 100 КАС України (ас20).

Постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.02.2010 позов задоволений частково. Визнані протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення та зобовязано нарахувати і виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 (ас89).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду в частині задоволення позову скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що розмір допомоги визначався законами про державний бюджет та не виділялись кошти для виплати в іншому розмірі (ас95).

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Управління праці і соціального захисту просило розглядати справу без їх представника (ас101-105).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 з квітня 2007 року перебувала на обліку Управління праці і соціального захисту населення Виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради як застрахована особа в звязку з народженням дочки ОСОБА_2 24.09.2006рн. Допомога при народженні та щомісячна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась в розмірах, передбачених законами України про державний бюджет на відповідний рік (ас6-15,20).

Суд першої інстанції помилково вирішив справу на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Адже цим Законом регулювались питання виплати допомоги незастрахованим особам.

Виплата допомоги застрахованим особам передбачалась Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»(далі Закон).

Відповідно до статті 43 Закону в редакції до 01.01.2008, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалась застрахованій особі у розмірі, не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Постанови КМУ №32 від 16.01.2007, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»дія статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»зупинялась.

Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 таке зупинення визнано неконституційним.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак ОСОБА_1 мала право на перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 по 31.12.2007.

З січня 2008 року допомога виплачується відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який неконституційним не визнавався.

Допомога при народженні дитини позивачці виплачена правильно відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», які не визнавались неконституційними.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується у встановленому порядку.

ОСОБА_1 не надала ніяких доказів поважності причини пропущення річного строку звернення до адміністративного суду, а тому в її позові слід відмовити.

Керуючись пунктом 3 статті 198, статтями 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Виконкому Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради задовольнити.

Скасувати постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 09.02.2010 та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12.08.2010.

В повному обсязі постанова складена 16.08.2010.

Головуючий А.В.Суховаров

Судді Л.М.Нагорна

ОСОБА_3