Справа № 807/2356/14
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/10270/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Гранат» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі за позовом державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до малого приватного підприємства «Гранат» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року державна податкова інспекція у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - ДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила стягнути з малого приватного підприємства «Гранат» (далі - МПП «Гранат») податковий борг в мусі 411571,46 грн. за рахунок коштів, що належать йому на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на розрахункових рахунках.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року вказаний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняте нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник податковий борг, оскаржуються до Вищого адміністративного суду України, а тому зазначена сума є неузгодженою.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ДПІ, суд першої інстанції виходив із того, що податковий борг в сумі 411571,46 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів сплати даного боргу відповідачем не надано, а тому такий підлягає стягненню в судовому порядку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Відповідно до п. 20.1.28 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) органи державної податкової служби наділені, зокрема, правом застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.3., пп. 54.3.2 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Судом першої інстанції встановлено, що МПП «Гранат» має податковий борг, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 18.09.2006 року № /2 на суму 205815,51 грн., податкового повідомлення-рішення від 07.04.2014 року № на суму 149,30 грн., самостійно поданої відповідачем податкової декларації з податку на прибуток № від 02.03.2014 року на суму 1492,00 грн., нарахованої позивачем пені в сумі 1,10 грн., податкового повідомлення-рішення від 18.09.2006 року № /2, самостійно поданої відповідачем податкової декларації з плати за землю № від 20.02.2014 року, податкового повідомлення-рішення № від 17.01.2013 року, податкового повідомлення-рішення від 18.09.2006 року № /2 на суму 37747,04 грн. та нарахованої позивачем пені в сумі 591,47 грн.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем 28.07.2006 року було проведено комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства відповідачем за період з 01.01.2004 р. по 31.03.2006 року за результатами якої складено акт № 379-231-20440853. Відповідно до згаданого акту перевірки, встановлено заниження позивачем податку на додану вартість за період з 01.01.2004 року по 31.03.2006 року у розмірі 108232,64 грн., ринкового збору у сумі 24730,31 грн., податку на прибуток у сумі 146076 грн. На підставі висновків наведених в акті перевірки від 28.07.2006 року №379-231-20440853, позивачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0/642-231/20440853/7926 від 11.08.2006 року, яким позивачу донараховано до стягнення суму 108232,64 грн. недоїмки з ПДВ та суму 55136,32 грн. нарахованих фінансових санкцій, податкове повідомлення-рішення №/0/644-231/20440853/7928 від 11.08.2006 року, яким позивачу донараховано до стягнення суму 146076,91 грн. недоїмки з податку на прибуток та суму 61231,60 грн. нарахованих фінансових санкцій, і податкове повідомлення-рішення №/643-231/20440853/7927, яким позивачу донараховано до стягнення 24730,31 грн. недоїмки зі сплати ринкового збору та суму 13016,73 грн. нарахованих фінансових санкцій.

З метою доведення до позивача нових строків сплати донарахованих сум податків та зборів відповідачем винесено повторні податкове повідомлення-рішення № /1 від 18.09.2006 року щодо нових строків сплати донарахованих сум ПДВ та фінансових санкцій, податкове повідомлення-рішення № /1 від 18.09.2006 року, щодо нових строків сплати донарахованих сум податку на прибуток та фінансових санкцій, і податкове повідомлення-рішення № /1 від 18.09.2006 року щодо нових строків сплати донарахованих сум по сплаті ринкового збору та фінансових санкцій.

Відповідно до матеріалів справи податкові повідомлення-рішення позивача № /1 від 18.09.2006 року, № /1 від 18.09.2006 року, № /1 від 18.09.2006 року відповідачем оскаржено до господарського суду Закарпатської області. Постановою господарського суду Закарпатської області від 05.01.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2013 року, МПП «Гранат» було відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачу рекомендованим листом була направлена податкова вимога від 21 січня 2014 року на суму 18551,11 грн. (а.с. 5).

Будь-яких доказів у підтвердження погашення вказаного податкового зобов'язання відповідачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Можливість примусового стягнення активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу за рішенням суду передбачена пп. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Щодо покликання апелянта на оскарження спірних податкових повідомлень-рішень в касаційній інстанції, апеляційний суд зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова господарського суду Закарпатської області від 05.01.2011 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2013 року у справі № 5/400-А залишенні без змін.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу малого приватного підприємства «Гранат» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі № 807/2356/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

Л.П.Іщук