Справа № 815/6777/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/6777/14

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

апелянта - ОСОБА_1;

представника відповідача - Куліша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - відповідач, Любашівська ОДПІ) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20 жовтня 2014 року, яким застосовано штрафну санкцію за порушення п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в розмірі 6 800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в спірному податковому повідомленню-рішенні відсутнє посилання податкового органу на пункт та статтю законодавчого акту, який став підставою для застосування штрафних санкцій. Крім того, позивач взагалі не має відношення до реалізації пива неповнолітньому.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та ненаданням належної оцінки доказам, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з чим, апелянт просить ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

У суді апеляційної інстанції апелянт підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що працівниками Ананьївського РВ ГУ МВС України в Одеській області 04 липня 2014 року у неповнолітнього ОСОБА_3 (свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 - а.с.28) була вилучена одна пляшка пива «Оболонь» зі вмістом алкоголю 4,9 % (а.с.38).

Відповідно до наданих пояснень від 04 липня 2014 року, неповнолітній ОСОБА_3 придбав пляшку пива у магазині «Злагода», який належить ФОП ОСОБА_1 (а.с.26).

Дані обставини справи підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4 від 04 липня 2014 року (а.с.27).

Старшим о/у ГКМСД Ананьївського РВ ГУ МВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_5 складено висновок по факту реалізації пива «Оболонь» з вмістом алкоголю 4,9 % об. неповнолітній особі, який затверджений в.о. начальника Ананьївського РВ ГУ МВС України в Одеській області майором міліції ОСОБА_6 від 06 липня 2014 року (а.с.37).

Відповідно до вказаного висновку, встановлено факт реалізації продавцем магазина «Злагода» ОСОБА_7, 1954 року народження, неповнолітньому ОСОБА_3 пляшки пива марки «Оболонь» зі вмістом алкоголю 4,9%.

Також вказано, що ОСОБА_7, продавець магазину «Злагода», факт реалізації пива неповнолітньому не заперечувала, але від пояснення та підпису протоколу відмовилася.

Поряд з цим, відносно ОСОБА_7 06 липня 2014 року був складений протокол №0011381 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (а.с.9).

Даний протокол було передано до адміністративної комісії Ананьївської міської ради, яка 18 липня 2014 року винесла постанову про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 510,00 грн. (а.с.39).

Вказана постанова не оскаржувалася та добровільно виконана ОСОБА_7, шляхом оплати штрафу, що підтверджується квитанцією №170 від 18 вересня 2014 року (а.с.42).

КМСД Ананьївського РВ ГУ МВС України в Одеській направило до Головного управління Міндоходів України в Одеській області вищевказані матеріали справи.

В свою чергу, 03 жовтня 2014 року матеріали справи були направлені Головним управлінням Міндоходів України в Одеській області на адресу Любашівської ОДПІ (а.с.41).

В результаті чого, 20 жовтня 2014 року Любашівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в розмірі 6 800,00 грн., за порушення ст. 15-3 вказаного Закону - продаж алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років. (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт реалізації пива неповнолітньому підтверджується належними доказами, які наявні в матеріалах справи, а тому прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідає вимогам ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні є законною та обґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно із ч.2 ст.17 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 15-3 Закону України від «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Положеннями ч.4 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України щодо не проведення контролюючим органом перевірки позивача та не оформлення її результатів актом, відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України.

Колегія суддів з цього приводу бажає зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 5, 6 «Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством (п. 6 Порядку).

Таким чином, в даному випадку у відповідача не було необхідності проводити перевірку, відповідно до глави 8 Податкового кодексу України, оскільки матеріалів, отриманих від органу внутрішніх справ, було достатньо для прийняття рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що форма податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій не відповідає чинному законодавству, а саме не вказано нормативний акт та конкретну статтю, яка визначає підстави та розмір штрафу. Крім цього, апелянт наполягала на тому, що в спірному рішенні вказано підставу його прийняття - акт перевірки №0011381 від 16 жовтня 2014 року, якого не існує.

Втім, як пояснив представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, підставою прийняття податкового повідомлення-рішення, вказано номер протоколу про адміністративне правопорушення (№0011381) та дату 16 жовтня 2014 року - отримання цього протоколу працівниками Любашівської ОДПІ.

Апелянт також вказувала, що продавець магазину ОСОБА_7 на день продажу пива неповнолітній особі не перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1, а тому остання не повинна відповідати за дії особи до якої жодним чином не має відношення.

Колегія суддів оцінюючи даний довід апелянта в сукупності з іншими доказами вважає його безпідставним, так як факт продажу та перебування в магазині «Злагода» продавця ОСОБА_7 підтверджується складеним висновком правоохоронних органів, протоколом, постановою про притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності, визнанням правопорушником своєї вини, а також поясненнями свідка.

Наданий трудовий договір, який був укладений позивачем з ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції (а.с.69-70) з відміткою про його розірвання до скоєння правопорушення, не може бути прийнятий судом до уваги, так як був пред'явлений, як доказ тільки на стадії апеляційного оскарження.

Крім того, слід зазначити, що відомості про розірвання зазначеного трудового договору, суперечать фактичним обставинами справи, а тому викликають сумніви щодо їх достовірності.

Оскільки судом першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів встановлено факт порушення працівником позивача п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», колегія суддів вважає обґрунтованими висновки, які викладені в судовому рішенні щодо законності дій контролюючого органу.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення, яке відповідає нормам матеріального та процесуального права, апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки наведені обґрунтування позбавлені правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно вирішив справу по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова