Справа № 199/7734/14-а
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/7734/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

12.11.2014

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ Кривулі Дмитра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із цим позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що постановою відповідача від 10.09.2014 р. його було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за наступних обставин: 10.09.2014 р. о 16.01 год. по вул. Донецьке шосе у м. Дніпропетровську користувався засобом зв'язку, не обладнаним технічним пристроєм, що дозволяє вести перемову без допомоги рук.

На переконання позивача постанова є незаконною, інспектор не розібрався належним чином в обстановці та не міг бачити «порушення», оскільки знаходився спиною до транспортного засобу позивача.

Посилаючись у позові на те, що порушення з його боку Правил дорожнього руху не відбувалося, у позові й заявлено вимогу про скасування постанови.

У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач просив суд в окремо наданій заяві розглядати справу у його відсутності, в окремо наданих суду письмових запереченнях посилався на те, що позивач не надав доказів неправомірності дій відповідача, а винесена постанова є незаконною, її зміст не суперечить нормам законодавства.

Врахувавши заяви сторін та дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного (за ч. 1 ст. 41 КАС Україні у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Утім за результатами розгляду справи на порушення ст.ст. 245, 280 КУпАП інспектор помилково дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення особи до відповідальності за КУпАП.

Диспозицією статті ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Разом з тим, порядок провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульований чинним КУпАП, та відповідно до вимог цього кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, якими, тобто доказами, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Утім, як було встановлено судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, під час складання протоколу позивач за цим позовом заперечував проти вчинення ним проступку, про що власноруч зазначив у протоколі, утім зазначене суб'єктом владних повноважень перевірено та враховано при прийнятті оспорюваного рішення не було; при винесенні оспорюваної постанови суб'єктом владних повноважень не було зібрано жодних доказів (ст. 251 КУаАП), які би спростовували заперечення позивача, як й не зібрано доказів на підтвердження вчинення порушення.

Отже, з огляду на вищевикладене та зважаючи на положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд в цій постанові зазначає, що ці сумніви не можуть бути усунені, адже джерела отримання доказів вичерпані тощо.

Разом з тим, суд у цій справі, оцінюючи дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, зазначає, що на виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та виходить з засад ч. 3 ст. 2 КАС України та зазначає, що ці дії не були вчинені відповідачем із дотриманням добросовісності, розсудливості, неупередженості, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, який на виконання ч. 2 ст. 71 КАС покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, обмежившись письмовою заявою із зазначенням про незгоду із позовом, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Водночас, задовольняючи позов, суд виходить з повноважень суду при вирішенні справи, передбачених ст. 162 КАС України, через що вимога позову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є такою, що підлягає задоволенню. Разом з тим, суд при винесенні цієї постанови виходить з того, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Оскільки у розумінні КАС рішенням суб'єкта владних повноважень є постанова, а за КУпАП саме, у тому числі, у протоколі встановлюються дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, тому задля поновлення прав позивача скасуванню підлягає саме постанова.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167, ч. 4 ст. 122 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ Кривулі Дмитра Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора РДПС ВДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ Кривулі Дмитра Олександровича від 10.09.2014 р. серії ПС2 №005046 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду є остаточним и оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Спаї