Справа № 826/6080/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року м. Київ № 826/6080/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД»
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 17.03.2015 р. № і № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.03.2015 р. № та № , винесені Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити його в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що позивачем до Державного бюджету вчасно та в повному обсязі сплачені самостійно задекларовані зобов'язання з податку на додану вартість.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Заяв про розгляд справи без його участі та/або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно відмітки служби діловодства 06.05.2015 р. відповідачем надані письмові заперечення проти позову, в яких представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та несвоєчасності сплати позивачем самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на додану вартість.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» з питань своєчасності сплати податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 16.03.2015 р. № 1338/26-55-15-06, у якому відображені порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ.

На підставі акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 16.03.2015 р. № 1338/26-55-15-06 винесені податкові повідомлення-рішення від 17.03.2015 р.:

- № , яким позивача, на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 96, 64, 64, 55, 33 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 15418 грн., зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 3083,6 грн. за платежем: податок на додану вартість;

- № , яким позивача зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 665,8 грн. за затримку на 4, 4 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 6658 грн. за платежем: податок на додану вартість.

Як встановлено судом, ТОВ «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» зареєстровано як юридичну особу 24.10.2012 р. номер запису 1 041947 за місцезнаходженням: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, оф. 2/39.

З матеріалів справи вбачається, що висновки податкового органу щодо порушення ТОВ «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» приписів податкового законодавства зроблені з огляду на допущення позивачем порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість відповідно до наведених нижче декларацій:

- № від 14.07.2014 р. - граничний термін сплати 30.07. 2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ становить 96 календарних днів);

- № від 11.08.2014 р. - граничний термін сплати 30.08. 2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 64 календарних днів);

- № від 11.08.2014 р. - граничний термін сплати 30.08. 2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 64 календарних днів);

- № від 14.07.2014 р. - граничний термін сплати 30.07.2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 55 календарних днів);

- № від 15.09.2014 р. - граничний термін сплати 30.09.2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 33 календарних днів);

- № від 13.10.2014 р. - граничний термін сплати 30.09.2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 4 календарних дня);

- № від 13.10.2014 р. - граничний термін сплати 30.09.2014 р. (затримка сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ - 4 календарних дня).

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 33.3 ст. 33 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

Разом з тим п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Отже, обов'язок щодо нарахування та сплати обов'язкових платежів за відповідні податкові періоди, у визначений законодавством строк, покладається на платника податків.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Водночас, в п. 203.2 с. 203 Податкового кодексу України зазначено, що сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, в податковій декларації з ПДВ № від 14.07.2014 р. (за червень 2014 р.) позивач задекларував 5399 грн. Зазначене самостійно визначене грошове зобов'язання сплачене позивачем 21.07.2014 р. у сумі 5400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 124 від 21.07.2014 р. (граничний термін сплати - 30.07.2014 р.).

У податковій декларації № від 11.08.2014 р. (за липень 2014 р.) самостійно визначене грошове зобов'язання з ПДВ становить 6364 грн. Граничний термін сплати - 30.08.2014 р., сплачено у повному обсязі 18.08.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 157 від 18.08.2014 р., наявним у справі.

Податковою декларацією № від 15.09.2014 р. (за серпень 2014 р.) самостійно визначене грошове зобов'язання позивача з ПДВ становить 3746 грн. Граничний термін сплати - 30.09.2014 р. Вказане зобов'язання сплачено до Державного бюджету у розмірі 3746,00 грн. 22.09.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 201 від 22.09.2014 р.

В податковій декларації № від 13.10.2014 р. (за вересень 2014 р.) задекларовано 6658,00 грн. з ПДВ. Граничний термін сплати - 30.10.2014 р. Як вбачається з платіжного доручення № 230 від 21.10.2014 р., позивачем сплачено до Державного бюджету 6658,00 грн. самостійно визначеного грошового зобов'язання з ПДВ за вересень 2014 р.

Таким чином, позивачем повністю та своєчасно сплачено до Державного бюджету задекларований податок на додану вартість у розмірі 22168 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи відповідача щодо порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання за податковими деклараціями № від 14.07.2014 р., № від 11.08.2014 р., № від .15.09.2014 р., № від 13.10.2014 р. протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України є необгрунтовними і безпідставними, а тому нарахування відповідачем штрафу згідно податкових повідомлень-рішень від 17.03.2015 р. № та № є протиправним.

Крім того, позивач зазначає про протиправність проведення самої камеральної перевірки відповідачем, посилаючись на ст. 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. № 1669-VII (далі - Закон № 1669-VII). Щодо даних доводів позивача суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1669-VII органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Водночас, п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

З огляду на викладене, камеральна перевірка не відноситься до планових або позапланових перевірок суб'єкта господарювання, а відтак посилання позивача на протиправність проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток відповідачем, є необґрунтованими.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, відповідач не довів належними документально підтвердженими доказами правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 17.03.2015 р. № та № .

Беручи до уваги вищенаведене у сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 69- 71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.03.2015 р. № та № , прийняті Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

3. Судові витрати в сумі 182,70 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ СЕРВІС ЛТД» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук