Справа № 686/4118/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4118/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Колієв С.А.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

28 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року позов задоволено, а саме: визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо призначення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік, а також зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію по інвалідності з 12.02.2015 року відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2012-2014 роки, що передує року звернення з заявою про призначення пенсії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_2 з 09.04.2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, пенсія призначена по інвалідності відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до атестату №92 про зняття з обліку ОСОБА_2 припинено виплату вищезазначеної пенсії у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом .

12 лютого 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно розпорядження управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №1310 від 20.02.2015 року ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

18 лютого 2015 року позивач звернувся з заявою до відповідача з приводу роз'яснення порядку визначення розміру його пенсії.

Листом управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому №27.02.2015 року №104/Б-12 позивачу було роз'яснено, що у зв'язку з переходом на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 12.02.2015 року до розрахунку пенсії взято середню заробітну плату за 2007 рік (1197,91 гривень), при цьому підстав для застосування середньої заробітної плати з якої сплачені страхові внески за три календарних роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії не має, оскільки такі показники застосовуються лише при переведенні вперше пенсії по інвалідності на пенсію за віком за наявності 24 місяців страхового стажу після призначення (перерахунку) пенсії.

Позивач, вважаючи таке рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому неправомірним, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому помилково ототожнило поняття "перехід" та "переведення", а також "вид пенсії" і "інші пенсії за іншими законами".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено види пенсій: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За бажанням пенсіонера при переведені з одного виду пенсії на інший пенсійний орган може врахувати заробітну плату за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

З аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник "середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії" застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме для переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік, так як, позивач не надавав згоду на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Крім того, в частині 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказаний порядок для переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому положення частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01 грудня 2013 року у справі №К/800/38624/13, від 02 квітня 2014 року у справі № К/800/45035/13 та від 16 січня 2014 року у справі № К/800/1384/13.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.