Справа № 316/450/15-а
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/450/15-а
Провадження № 2-а/316/37/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Куценко М. О.

при секретарі: Нестеровій Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 03.07.2013 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При виході на пенсію позивачці була нарахована та виплачена грошова допомога, передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». В подальшому відповідач безпідставно визнав виплату вказаної грошової допомоги помилковою та з грудня 2014 року почав протиправне відрахування з пенсії позивачки. При цьому, листом за № 9103/04 від 22.12.2014 р. відповідач повідомив, що період роботи ОСОБА_1 викладачем в Енергодарській музичній школі було помилково зараховано до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому позивачка не має належного 25-річного стажу роботи на посадах, які дають право на призначення такої пенсії, а отже, і не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 вважає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на вислугу років, період роботи викладачем в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради та відрахування із її пенсії виплаченої суми грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», протиправними.

Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 вимоги, викладені в адміністративному позові, підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства підстави для задоволення позовних вимог відсутні, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Енергодарі Запорізької області та з 03.07.2013 р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При виході на пенсію їй була нарахована та виплачена грошова допомога, передбачена п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В подальшому відповідач визнав виплату вказаної грошової допомоги помилковою та з грудня 2014 року почав відрахування з пенсії позивачки. Листом за № 9103/04 від 22.12.2014 р. відповідач повідомив, що період роботи ОСОБА_1 викладачем в Енергодарській музичній школі було помилково зараховано до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому позивачка не має належного 25-річного стажу роботи на посадах, які дають право на призначення такої пенсії, а отже, і не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Право громадян на належне пенсійне забезпечення гарантоване ст.46 Конституції України.

Статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Лише в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно особам, які набули право на пенсію після 1 січня 2004 року, пенсія обчислюється за нормами вказаного Закону.

Згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011 р. затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно до п.2 зазначеного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ за № 909 від 04.11.1993 р.

Стаття 55 Закону України № 1788-12 від 05.11.1991 р. «Про пенсійне забезпечення» визначає окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, серед яких підпунктом «е» визначені працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

На підставі ст.29 Закону України № 1060-XII від 23.05.1991 р. «Про освіту» позашкільна освіта разом із загальною середньою, професійно-технічною, вищою та іншими освітами становить структуру освіти в Україні.

Згідно ст.21 Закону України № 1841-III від 22.06.2000 р. «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою КМУ № 433 від 06.05.2001 р. «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» музичні школи віднесено до позашкільних навчальних закладів.

Постановою КМУ № 963 від 14.06.2000 р. «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада викладача музичної школи включена до переліку посад працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ № 909 від 04.11.1993 р. встановлено, що право на пенсію за вислугою років мають вчителі і викладачі музичних і художніх шкіл.

Згідно із приміткою 2 згаданого Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим Переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості закладів і установ.

Крім того, дорученням Кабінету Міністрів України № 397/21 від 06.01.1996 р. дію вищезазначеної постанови поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Відповідачем визнається тільки період роботи ОСОБА_1 на посаді викладача в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради з 01.08.1979 р. по 31.12.1991 р., що суперечить чинному законодавству України.

Дитяча музична школа Енергодарської міської ради Запорізької області є закладом комунальної форми власності та, відповідно до вимог постанови КМУ №433 від 06.05.2001 р., належить до системи позашкільної освіти.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1, її стаж роботи викладачем в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради, як педагогічного працівника позашкільного навчального закладу, становить більше 30 років, тобто є стажем роботи на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років, та відповідно дає право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Трудова книжка ОСОБА_1 заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу, відповідачем не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, до призначення пенсії за віком будь-якої іншої пенсії ОСОБА_1 не отримувала.

Відповідно до п.5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою КМУ № 1191 від 23.11.2011 р., грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з п.6 і п.7 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

За викладених обставин відповідачем, всупереч вимогам п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», незаконно здійснюється відрахування із пенсії ОСОБА_1 призначеної та виплаченої суми грошової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням приписів ч.3 ст.2 КАС України суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що дії УПФУ в м. Енергодарі щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на вислугу років, період роботи ОСОБА_1 викладачем в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради з 01.01.1992 р. по 03.07.2013 р. та відрахування із її пенсії нарахованої та виплаченої суми грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», є незаконними.

Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки обставини справи, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а належні докази відповідачем, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, не подані і не доведено правомірність своїх дій.

Разом з тим, вирішуючи вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується належними доказами, які б дозволили дійти висновку про підтвердження обґрунтованості заявленої суми витрат.

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи викладачем в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради Запорізької області з 01.01.1992 р. по 03.07.2013 р. та відрахування з її пенсії нарахованої та виплаченої суми грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області зарахувати ОСОБА_1 період роботи викладачем в Дитячій музичній школі Енергодарської міської ради Запорізької області з 01.01.1992 р. по 03.07.2013 р., - до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодарі Запорізької області припинити відрахування з пенсії ОСОБА_1 виплаченої грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 73,08 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова в повному обсязі буде виготовлено через пять днів відповідно положень КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. О. Куценко