Справа № 0870/6500/12
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року 12:22Справа № 0870/6500/12 провадження № СН/808/40/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Заболотньої Н.Ю. та представників

позивача: Мироненко Л.О., Стоєва В.Л., Дудника І.Г.

відповідача: Сонгулії В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженої відповідальністю «СПОРТИВНО-

ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ЯХТ-КЛУБ КОРСАР»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду із позовом звернулося Товариства з обмеженої відповідальністю «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ЯХТ-КЛУБ КОРСАР» (далі - позивач, ТОВ «Корсар») до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення № та № від 31.01.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковим органом під час проведення перевірки не взято до уваги, що ТОВ «Корсар» здійснювало публічне (відкрите) розміщення безпроцентних цільових облігацій, а тому ціна, отримана позивачем від продажу облігацій буде вважатися звичайною в розумінні ст.189 Податкового кодексу України та включає в себе податкові зобов'язання з податку на додану вартість. Зазначає, що відповідачем не правомірно збільшено позивачу податкове зобов'язання з податку на прибуток та податок на додану вартість. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що операцією з першої поставки житла буде вважатися операція з передачі права власності (оформлення правовстановлюючих документів) на готове новозбудоване житло (об'єкта житлового фонду) до першого власника такого житла, незалежно від джерел фінансування будівництва: чи за рахунок власних коштів підприємства забудовника, чи за рахунок учасників фонду фінансування будівництва, чи за кошти держателів облігацій. Така операція з першої поставки житла підлягає оподаткуванню податком на додану вартість на загальних підставах. При цьому вартість такого житла визначається виходячи із звичайних цін, але не нижче вартості випущених облігацій. Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що співробітниками ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Спортивно-оздоровчий комплекс «Яхт-клуб Корсар» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх податків та зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 по 30.09.2011, за наслідками якої складено акт перевірки від 13.01.2012 №6/23-2/33527987.

Перевіркою встановлено порушення платником пп.135.4.1 п.135.4 ст.135, п.137.1 ст.137, п.188.1 ст.188, п.189.7 ст.189 Податкового Кодексу України, внаслідок невірного визначення бази оподаткування по операціях з реалізації нерухомого майна.

На підставі акту перевірки №6/23-2/33527987 від 13.01.2012 податковим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № від 31.01.2012 р., яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 731 029,00 грн., в т.ч. за основним платежем на суму 731 028,00 та 1,00 грн. за штрафними санкціями;

- № від 31.01.2012 р., яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 816 002,00 грн., в т.ч. за основним платежем 816 002,00 та 0,00 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, звернувся з позовом до суду.

Суд зазначає, що відповідно до пп.135.4.1 п.135.4 ст.135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Згідно п.137.1 ст.137 Податкового кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно п.189.7 ст.189 Податкового Кодексу України у разі якщо платник податку здійснює операції з постачання товарів/послуг, які є об'єктом оподаткування згідно із статтею 185 цього Кодексу, під забезпечення боргових зобов'язань покупця, наданих такому платнику податку у формі простого або переказного векселя, або інших боргових інструментів (далі - вексель), випущених таким покупцем або третьою особою, базою оподаткування є договірна вартість, визначена в порядку, встановленому пунктом 188.1 статті 188 цього Кодексу, без урахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - така договірна вартість, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що повинні бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

З акту перевірки судом встановлено, що з метою залучення коштів для фінансування будівництва приміщень спортивно-оздоровчого комплексу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Луначарського 15 платником здійснено відкрите розміщення іменних цільових облігацій на загальну суму 22 834 798,09 грн.

Випуск облігацій зареєстровано Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 13.06.2008. Інформація про відкрите розміщення облігацій розміщена 13.06.2008 у Відомостях Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно умов типових договорів дольової участі в будівництві (інвестування в будівництво шляхом купівлі цінних паперів), укладених ТОВ «СО комплекс яхт-клуб «Корсар» з фізичними особами, підприємство зобов'язується побудувати спортивно-оздоровчий комплекс і передати приміщення комплексу в порядку погашення Пакета облігацій у власність таких фізичних осіб. З метою придбання Пакета облігацій з фізичними особами укладаються типові Договори купівлі-продажу цінних паперів, в пункті 2 яких зазначена ціна Пакета облігацій без урахування податку на додану вартість. На виконання умов договорів купівлі-продажу цінних паперів в періоді 3 кварталі 2008 - 2 кварталі 2009рр. на поточний рахунок ТОВ «СО комплекс яхт-клуб «Корсар» від фізичних осіб надійшли грошові кошти у розмірі 22 835 393,16грн.

Погашення Пакета облігацій здійснено у 2 кварталі 2011 року шляхом передачі приміщень спортивно-оздоровчого комплексу у власність фізичних осіб, яке оформлено Актами приймання - передачі та рахунками-фактурами із зазначенням вартості переданих приміщень з урахуванням податку на додану вартість. Загальна вартість переданих приміщень, згідно Актів приймання-передачі, становить суму 22 835 393 грн. з урахуванням податку на додану вартість. До складу доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування (рядок. 1) в Декларації з податку на прибуток підприємства за період 2 квартал 2011 року підприємством включено суму 19 180 253 грн. В рядку 6.1 податкової Декларації з податку на додану вартість ТОВ «СО комплекс яхт-клуб «Корсар» за червень 2011 року зазначено загальний обсяг операцій, що є об'єктом оподаткування, у сумі 18 982 931 грн.

За результатами перевірки зроблено висновок, що ТОВ «СО комплекс яхт-клуб «Корсар» при здійсненні наведених вище операцій порушено вимоги статті 135 Податкового кодексу України в частині невірного визначення доходу від операційної діяльності, який мав визнаватись в розмірі договірної (контрактної) вартості (але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі) та становить суму 22 835 393 грн. З урахуванням показників господарської діяльності платника у періоді 2-3 кварталі 2011 року встановлено заниження об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3547830грн. та заниження податку на прибуток у розмірі 816 002 грн. Внаслідок невірного визначення бази оподаткування платником занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 731 028 грн. у червні 2011 року.

Разом з тим, суд не може погодитись з висновками викладеними в акті перевірки, з огляду на наступне.

Згідно умов договорів погашення пакету облігацій певної номінальної вартості відбувається шляхом передачі об`єкта інвестування певної загальної проектної площі. Якщо ж загальна фактична площа об`єкта виявиться більшою або меншою ніж загальна проектна площа, сторони зобов`язуються провести відповідні доплати за встановленими в договорах формулами. Згідно вищенаведених умов, 1м2 площі у Спальному корпусі №1 та Спальному корпусі №2 коштує 3 737,00 грн., у Адміністративно-господарському корпусі 3 897,00 грн., що відповідає вартості 100 облігацій. Таким чином, сторони договорів чітко визначили майбутню ціну придбаваємих споруд спортивно-оздоровчого комплексу.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» облігація - це цінний папір, що посвідчує внесення його власником грошей, визначає відносини позики між власником облігації та емітентом, підтверджує зобов'язання емітента повернути власникові облігації її номінальну вартість у передбачений умовами розміщення облігацій строк та виплатити доход за облігацією, якщо інше не передбачено умовами розміщення.

У ч. 3 ст. 7 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» передбачено, що емітент у встановлений Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку порядку може розміщувати відсоткові, цільові та дисконтні облігації. При цьому цільові облігації - це облігації, виконання зобов'язань за якими дозволяється товарами та (або) послугами відповідно до вимог, встановлених умовами розміщення таких облігацій.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.06.2011 р. позивач здійснив погашення емітованих раніше цільових облігацій, що здійснювалося шляхом передання позивачем згідно з умовами випуску облігацій власникам облігацій приміщень в об'єкті будівництва.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки право власності на приміщення при погашенні облігацій переходить від забудовника до держателя (-ів) облігацій, то така операція є об'єктом оподаткування згідно п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, відповідно до якої об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю. При погашенні цільової облігації здійснюється одночасне виконання боргових зобов'язань емітента перед власником облігації (інвестором) в межах номінальної вартості облігації та припиняється право власності інвестора на відповідний цінний папір.

Позивачем до матеріалів справи для підтвердження включення в ціну товару податку на додану вартість надано:

видаткові накладні, акти приймання-передачі, у яких зазначено, що загальна вартість будівель спортивно-оздоровчого комплексу включає ПДВ 20%;

додаткові угоди до договору дольової участі у будівництві (інвестування в будівництво шляхом купівлі цінних паперів), які укладались у разі, якщо загальна фактична проща об`єкта інвестування не співпадала з загальною проектною площею. У цьому разі, зокрема, у разі перевищення фактичної площі над проектною, доплата розраховується виходячи з ціни 1м2 у сумі 3 737,00 грн. або 3 897,00 грн., у т.ч. ПДВ 20%;

кошторисна документація на будівництво.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач правомірно визначив податкове зобов'язання з податку на додану вартість та відобразив в декларації з ПДВ за червень 2011 р. та правомірно здійснив розрахунок податку на прибуток за другий квартал 2011 р., керуючись п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, з урахуванням особливостей передбачених п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України при визначенні валового доходу, та ст.138 Податкового кодексу України для розрахунку валових витрат.

Також, суд вважає безпідставним застосуванням податковим органом до вказаних правовідносин приписів п.189.7 ст.189 Податкового кодексу України, оскільки за приписами п.189.7 ст.189 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку здійснює операції з постачання товарів/послуг, які є об'єктом оподаткування згідно із ст.185 Податкового кодексу України, під забезпечення боргових зобов'язань покупця, наданих такому платнику податку у формі простого або переказного векселя, або інших боргових інструментів (далі - вексель), випущених таким покупцем або третьою особою, базою оподаткування є договірна вартість, визначена в порядку, встановленому п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, без урахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - така договірна вартість, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що повинні бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

Разом з тим, у даному випадку облігації випускав саме позивач, а не особи, які набули у власність побудовані позивачем приміщення, отже у перевіряючих були відсутні будь-які підстави застосовувати у даному разі вказане положення ст.189 Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.1.20.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо товари (роботи, послуги) продаються з використанням конкурсу, аукціону, біржової пропозиції або пропозиції на організованому ринку цінних паперів, або коли продаж (відчуження) товарів здійснюється у примусовому порядку згідно із законодавством, звичайною є ціна, отримана при такому продажі.

У даних правовідносинах, публічне (відкрите) розміщення безпроцентних цільових облігацій, що означає, що ціна, отримана позивачем від продажу облігацій і буде вважатися звичайною в розумінні ст.189 ПКУ та включає податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

Також, суд зазначає, що з урахуванням приписів п.137.1 ст.137 та п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, оскільки поставка приміщень здійснювалась позивачем не за кошти, а в рахунок погашення зобов'язань за цільовими облігаціями, то датою виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість та виникнення доходу на оподаткування прибутком підприємств є саме дата передачі приміщень у власність покупця, що підтверджується також наданою позивачу податковою консультацією ДПА в Запорізькій області від 24.03.2011 №1270/10/15-113.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем операції з продажу приміщень відображувались у деклараціях з податку на додану вартість саме у період поставки приміщень, а саме листопад 2010 р, грудень 2010 р., січень 2011 р., лютий 2011 р., квітень 2001 р., травень 2011 р., червень 2011 р.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не декларувалися суми податку на додану вартість окремим рядком при придбанні фізичними особами облігацій (копії декларацій за відповідний період містяться в матеріалах справи).

Однак, суд звертає увагу на те, відповідно до пп. 3.2.1. п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи інвестиційні та іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, деривативи, а також корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах; обміну зазначених цінних паперів та корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної діяльності на ринку цінних паперів, а також діяльності з управління активами (у тому числі пенсійними активами, фондами банківського управління), відповідно до закону. Отже у позивача були відсутні підстави для декларування податку на додану вартість на стадії купівлі фізичними особами облігації, оскільки емітовані ним облігації не є об'єктом оподаткування.

В той же час позивачем в розрахунок ціни за приміщення, яке мало бути передано фізичним особам в погашення облігацій, вже була розрахована сума з ПДВ.

Включення податку на додану вартість на етапі купівлі облігацій, також підтверджується проспектом емісії та кошторисом будівництва, які передбачають, що ціна 1м2 площі у Спальному корпусі №1 та Спальному корпусі №2 коштує 3 737,00 грн., у Адміністративно-господарському корпусі 3 897,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% та іншою первинною документацією: рахунками фактури, актами приймання-передачі, тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про те, що позивачем ще на стадії продажу облігацій до їх складу було включено податок на додану вартість в розмірі 20%.

Також, суд зазначає, що відповідачем з 31.07.2014 по 06.08.2014 було проведено позапланову невиїзну перевірки позивача, за результатами якої складено довідку №22/08-26-22-01/33527987 від 08.08.2014 р. У вищевказаній довідці податковий орган дійшов висновку про відсутність порушень позивачем законодавства України з податку на прибуток при здійсненні операцій з цінними паперами за період з 01.01.2010 по 31.12.2011, що фактично спростовує порушення встановлені в актах перевірки від 07.12.2011 №265/23-2/33527987 та від 13.01.2012 №6/23-2/33527987.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженої відповідальністю «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ЯХТ-КЛУБ КОРСАР».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженої відповідальністю «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ЯХТ-КЛУБ КОРСАР» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби від 31 січня 2012 року № та від 31 січня 2012 №.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженої відповідальністю «СПОРТИВНО-ОЗДОРОВЧИЙ КОМПЛЕКС ЯХТ-КЛУБ КОРСАР» судовий збір у розмірі 2146 (дві тисячі сто сорок шість) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко