Справа № 826/7143/14
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ К/800/8572/15

К/800/8833/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Маслія В.І.,

суддів Розваляєвої Т.С., Черпіцької Л.Т.

При секретарі Гуловій О.І.

За участю представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України - Павлишина М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційними скаргами Заступника Прокурора м. Києва та Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року у адміністративній справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2, за участю прокуратури Деснянського району м. Києва, про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання привести до попереднього стану (гаражних боксів) нежитлові приміщення, які експлуатуються під магазин на АДРЕСА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2015 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими судовими рішеннями, Заступник Прокурора м. Києва та Державна архітектурно-будівельна інспекція України оскаржили їх в касаційному порядку.

У касаційних скаргах заявники, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В запереченнях на касаційну скаргу, що надійшли на адресу суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить касаційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі направлення від 18.11.2013 року позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті - будівництво/реконструкція нежитлової будівлі на АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт.

Згідно з висновками акту перевірки, встановлено наступні порушення: під час розбирання будівель відсутня огорожа згідно з ГОСТ 23401, чим порушено п. 21.2.2 ДБН А.3.2-2-2009; проходи на будівельний майданчик захаращені будівельним сміттям та знаходяться не в задовільному стані, чим порушено п. 6.1.9 ДБН А.3.2-2-2009; відсутній стенд з інформацією про замовника, підрядника, категорію складності об'єкта та назву будівництва, чим порушено Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»; виконання будівельних робіт без декларації, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

28.11.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт щодо реконструкції вказаних гаражних боксів по АДРЕСА_1 під магазин за № КВ 21.

31.01.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві здійснено реєстрацію декларації ОСОБА_2 про готовність об'єкта до експлуатації, поданої з метою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що належить до II категорій складності, - реконструкція нежитлових приміщень під магазин на АДРЕСА_1 за номером КВ 82.

Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 8 «д» від 07.02.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт», скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень під магазин АДРЕСА_1», зареєстрованої за № КВ 21 від 28.11.2013 року.

У березні 2014 року позивачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил гр. ОСОБА_2 на об'єкті будівництва - реконструкція нежитлових приміщень під магазин на АДРЕСА_1, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 25.03.2014 року.

На підставі акта перевірки позивачем видано відповідачу припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.03.2014 року, в якому вимагається усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на зазначеному об'єкті будівництва (реконструкції) шляхом приведення до попереднього стану у термін до 25.04.2014 року.

За результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивачем прийнято постанову № 53 від 23.04.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

05.03.2014 року Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) складено акт обстеження земельної ділянки № 227/03, згідно з яким встановлено, що договір на право тимчасового довгострокового користування землею № 62-5-Ш59 від 12.03.2001 року припинив дію 12.03.2011 року. На території земельної ділянки розміщена будівля, функціональне призначення якої не встановлене.

Згідно з наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві № 12 «д» від 27.03.2014 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації», скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень під магазин по АДРЕСА_1», зареєстрованої за № КВ22 від 31.01.2014 року.

На підставі направлення від 25.04.2014 року, на виконання припису від 25.03.2014 року позивачем проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкту - Будівництво/реконструкція нежитлової будівлі на АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт від 29.04. 2014 року.

Згідно з актом перевірки, встановлено невиконання вимоги припису Інспекції від 25.03.2014 року, об'єкт не приведено до попереднього стану у встановлений термін, чим порушено пп. «а» ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

У зв'язку із невиконанням відповідачем вимог припису у встановлений строк, позивач на підставі положень ч. 7 ст. 376 ЦПК України, ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» звернувся до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_2 привести до попереднього стану (гаражних боксів) нежитлові приміщення, які експлуатуються під магазин по АДРЕСА_1.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" зазначено, що при розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Як встановлено судами в ході розгляду справи, вважаючи припис Інспекції від 25.03.2014 року, незаконним, відповідач оскаржила його до суду.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2014 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014 року, визнано неправомірними дії інспектора щодо проведення 25.03.2014 року позапланової виїзної перевірки об'єкту будівництва - нежитлових приміщень під магазин, що знаходяться за адресою: вул. О. Бальзака, 63-Б у Деснянському районі м. Києва; визнано протиправним та скасовано припис Інспекції про усунення порушення у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 25.03.2014 року; визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві по справі про адміністративне правопорушення № 53 від 23.04.2014 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом частини першої статті 72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Зважаючи, що на час розгляду справи та ухвалення оскаржуваних судових рішень, припис Інспекції, невиконання якого стало підставою для звернення до суду з зазначеним позовом, був скасований в судовому порядку, а отже не породжував будь-яких обов'язкових вимог та не встановлював правових наслідків для відповідча, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог Інспекції.

Доводи касаційних скарг висновки судів не спростовують.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційні скарги Заступника Прокурора м. Києва та Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: