Справа № 822/925/15
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/925/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Волочиського районного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ Держземагентства у Волочиському районі Хмельницької області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Волочиського районного управління юстиції в особі Реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, Відділ Держземагентства у Волочиському районі Хмельницької області в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, площею 3,1807 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Чухелівської сільської ради Волочиського району від 17 лютого 2015 року №19390254; - визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 3,1807 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Чухелівської сільської ради Волочиського району від 17 лютого 2015 року №19391378.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 травня 2005 року розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації №353/2005-р позивачу передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,0008 га з земель резерву на території Чухелівської сільської ради Волочиського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Вказує, що 06 травня 2005 року між ОСОБА_3 та Волочиською РДА укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, який 05 липня 2005 року зареєстрований в Волочиському районному відділі ДП ХРЦДЗК за №01.

06 квітня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки якою продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки терміном на 10 років.

Зазначає, що 13 липня 2011 року Волочиською РДА винесено розпорядження №528/2011 р. про затвердження технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Чухелівської сільської ради та про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам та спадкоємцям земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 9 громадянам - мешканцям села Чухелі Волочиського району, в тому числі і третім особам у даній справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах земельної ділянки площею 30,0008 га, що перебуває у користуванні позивача на умовах оренди.

Вказує, що рішеннями різних судових інстанцій в 2012 році розпорядження Волочиської РДА №528/2011 р. від 13.07.2011 року та державні акти на право власності 8 громадян, в тому числі ОСОБА_4, ОСОБА_5 були скасовані.

Зазначає, що вказані судові рішення про припинення права власності третіх осіб на земельні ділянки, що перебувають у законному користуванні позивача набрали чинності ще в 2012 році, однак продовжують безпідставно утримувати земельні ділянки.

Вказує, що з приводу вчинення фізичних перешкод у доступі позивача до орендованої земельної ділянки неодноразово звертався до правоохоронних органів та до Державної інспекції сільського господарства Хмельницької області в результаті чого факт самовільного заволодіння земельною ділянкою підтвердився.

Зазначає, що державними інспекторами Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області в 2013-2014 роках складено два акти обстеження земельної ділянки.

16 жовтня 2014 року позивач звернувся до Волочиського районного суду про усунення перешкод у користуванні переданої позивачу за договором оренди від 06.05.2005 року та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 06.04.2010 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 30,0008 га.

Вказує, що під час розгляду цивільної справи в судовому засіданні 16 березня 2014 року до матеріалів справи долучено копії витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з яких вбачається, що Державним реєстратором реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції зареєстровано право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Вважає, що рішення державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про реєстрацію права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані в межах переданої ОСОБА_3 в оренду земельної ділянки загальною площею 30,0008 га є незаконними, оскільки вказані рішення прийняті на підставі Державних актів на землю вказаних осіб, які були скасовані рішенням Волочиського районного суду. А тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтвердили викладені в позовній заяві обставини, просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, подав письмове заперечення в якому вказує, що рішення Волочиського районного суду на які посилається позивач до реєстраційної служби не подавалися, а тому державному реєстратору не було відомо про них. Оскільки при поданні заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень були відсутні виключні підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, передбачені ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державними реєстраторами з дотриманням всіх вимог Закону прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. А тому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, подав письмове заперечення в якому вказує, що наявність договору оренди земельної ділянки свідчить лише про повноваження користування вказаною ділянкою і державна реєстрація права власності нового власника на земельну ділянку не впливає на права орендаря за договором, оскільки згідно норм цивільного кодексу в разі зміни власника земельної ділянки права договір оренди зберігає силу, а права та обов'язки орендодавця переходять до нового власника ділянки. Просить відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Відділу Держземагентства у Волочиському районі Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду клопотання в якому просить справу слухати у відсутності представника Відділу Держземагентства у Волочиському районі.

Суд дослідивши докази по справі, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 травня 2005 року розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації №353/2005-р ОСОБА_3 передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 30,0008 га з земель резерву на території Чухелівської сільської ради Волочиського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

06 травня 2005 року між ОСОБА_3 та Волочиською РДА укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 5 років, який 05 липня 2005 року зареєстрований в Волочиському районному відділі ДП ХРЦДЗК за №01.

06 квітня 2010 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки якою продовжено строк дії договору оренди земельної ділянки терміном на 10 років.

13 липня 2011 року Волочиською РДА винесено розпорядження №528/2011 р. про затвердження технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Чухелівської сільської ради та про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам та спадкоємцям земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 9 громадянам - мешканцям села Чухелі Волочиського району, в тому числі і третім особам у даній справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах земельної ділянки площею 30,0008 га, що перебуває у користуванні позивача на умовах оренди.

Рішеннями різних судових інстанцій в 2012 році розпорядження Волочиської РДА №528/2011 р. від 13.07.2011 року та державні акти на право власності 8 громадян, в тому числі ОСОБА_4, ОСОБА_5 скасовані.

З приводу вчинення фізичних перешкод у доступі ОСОБА_3 до орендованої земельної ділянки позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів та до Державної інспекції сільського господарства Хмельницької області. Державними інспекторами Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області в 2013-2014 роках складено два акти обстеження земельної ділянки в яких зафіксовано факт самовільного заволодіння земельною ділянкою.

29 квітня 2015 року листом №9-2208-0.33332/2-15 Відділ Держземагентства у Волочиському районі Хмельницької області повідомив, що рішеннями Волочиського районного суду від 23 серпня 2012 року визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серія НОМЕР_2 виданий ОСОБА_4 та серія НОМЕР_3 виданий ОСОБА_5. На підставі клопотання від 11.12.2012 року та поданих заяв Волочиською РДА від 13.12.2012 року державну реєстрацію земельних ділянок скасовано 27 грудня 2012 року.

Досліджуючи правомірність зазначений рішень, суд враховує наведене нижче.

У відповідності до ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4 ст.182 Цивільного кодексу України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" N 1952-IV.

За змістом ст.2 Закону N 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.1 ст. 4 Закону N 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягає, зокрема, право оренди земельної ділянки.

В силу ч. 1 ст.5 Закону N 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 7 ст.16 Закону N 1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону N 1952-IV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом (п.1 ); інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою (п.6).

За змістом п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року N 868 (надалі - Порядок №868) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Порядок дій державного реєстратора після надходження заяви про державну реєстрацію прав встановлений ст.9 Закону N 1952-IV. Так, відповідно до ч. 2 цієї статті державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.1); приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (п.2); під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Підстави для відмови у державній реєстрації визначені статтею 24 Закону N 1952-IV.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону N 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

В силу ч. 4 ст.24 Закону N 1952-IV відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України

В силу ч.ч.2 і 3 ст.125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Аналогічні положення закладені і в ст.18 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, законодавством передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається договором оренди за згодою орендаря та орендодавця, а право на використання орендованої земельної ділянки виникає у орендаря після державної реєстрації договору оренди, з моменту якої зазначений договір набирає чинності.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.4 ч.1 ст.24 Закону N 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що рішення Волочиського районного суду до реєстраційної служби не подавалися, а тому державному реєстратору не було відомо про них, оскільки відповідно до п.1 ч. 2 ст. 9 Закону N 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Суд зауважує, що Державний реєстратор на підставі відповідного звернення (заяви) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та згідно державних актів на право власності на земельні ділянки серія НОМЕР_2 виданий ОСОБА_4 та серія НОМЕР_3 виданий ОСОБА_5, прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 При цьому рішеннями Волочиського районного суду від 23 серпня 2012 року визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки серія НОМЕР_2 виданий ОСОБА_4 та серія НОМЕР_3 виданий ОСОБА_5. За встановлених обставин Державний реєстратор прийняв безпідставні рішення про реєстрацію права власності, та всупереч Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» провів реєстрацію прав за недійсними державними актами на право власності на земельні ділянки, які були скасовані у судовому порядку. Відтак позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем доведено та судом встановлено протиправність рішень Державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 лютого 2015 року №19390254, №19391378, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 11, ст. 71, 158 - 163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, площею 3,1807 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Чухелівської сільської ради Волочиського району від 17 лютого 2015 року №19390254.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 3,1807 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населеного пункту Чухелівської сільської ради Волочиського району від 17 лютого 2015 року №19391378.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук