Справа № 10534/10
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

"02" вересня 2010 р.справа № 14/200(4/125)
Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Панченко О.М.
суддів: Мірошниченка М.В. Католікяна М.О.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу прокурора м. Кіровограда в інтересах органу, уповноваженого на виконання функцій держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Кіровоградській області
на ухвалу: Господарського суду Кіровоградської області від 21 січня 2010 року по справі №14/200 (4/125)
за позовом: Прокурора м. Кіровограда в інтересах органу, уповноваженого на виконання функцій держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Кіровоградській області
до: Кіровоградської міської ради
третя особа: Приватне підприємство "Онлайн-Буд Кіровоград"
про: визнання незаконним та скасування пункту рішення
в с т а н о в и л а :
Прокурор м. Кіровограда в інтересах органу, уповноваженого на виконання функцій держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Кіровоградській області звернувся до Господарського суду Кіровоградської області із позовом про визнання незаконним та скасування пункту 8.225 рішення Кіровоградської міської ради № 405 від 28 грудня 2007 року "Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань врегулювання земельних відносин" про погодження місця розташування та надання приватному підприємству "Онлайн-Буд Кіровоград" згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 25 років площею 1 га по вул. Героїв Сталінграду (від проспекту Комсомольського с. Соколівське) для розміщення СТО, автосалону та стоянки автомобілів за рахунок земель житлової та громадської забудови.
Ухвалою господарського суду від 21 січня 2010 року провадження в справі закрито. При цьому суд виходив з того, що при здійсненні повноважень власника землі рада є не субєктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, а рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права розпоряджатися землею, тому справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відноситься до юрисдикції господарського суду.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із апеляційної скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції від 21 січня 2010 року та направити справу №14/200 (4/125) до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування своїх вимог, апелянт вказує на те, що спір, який виник між сторонами по даній справі, є публічно-правовим, оскільки він виник за участю суб'єкта владних повноважень органу місцевого самоврядування, що реалізував у спірних відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.
Окрім цього, апелянт заперечує проти висновків суду першої інстанції про те, що даний спір виник з виконання уповноваженим органом в межах господарської компетенції організаційно-господарських повноважень на основі відносин, повязаних із землекористуванням, а тому не є публічно-правовим. Апелянт наголошує на тому, що предметом позову є законність прийнятого конкретного рішення відповідача, а не право останнього розпоряджатися земельною ділянкою комунальної власності, чи право, яке може бути набутим третьою особою в справі на підставі такого рішення.
В судове засідання представники сторін не зявилися, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. З урахуванням положень п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідач та третя особа заперечень на апеляційну скаргу не надали.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Колегія суддів приймає до уваги, що прокурор в своєму позові посилався на прийняття оскаржуваного рішення без дотримання процедури погодження місця розташування земельної ділянки, встановленої ст. 151 ЗК України, Порядком вибору земельних ділянок для розміщення обєктів, затвердженим постановою КМУ № 427 від 31.03.2004 року. Посилався також на порушення інтересів уповноваженого органу державного контролю щодо забезпечення додержання вимог законодавства в даній сфері суспільних відносин, порушення Регламенту Кіровоградською радою під час прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому колегія суддів приймає до уваги, що предметом спору в справі є дотримання субєктом владних повноважень вимог, викладених в частині 3 ст. 2 КАС України, а не право оренди ПП «Онлайн-Буд Кіровоград»на земельну ділянку, або будь-яке інше право, повязане з розпорядженням цією земельною ділянкою.
Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.
Пунктом 1 частини першої статті З КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є, зокрема, орган місцевого самоврядування, або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст. 26 ч. 1 п. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 46 вказаного Закону міська рада проводить свою роботу сесійно, в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами держава делегувала органам місцевого самоврядування повноваження щодо розпорядження землями відповідних територіальних громад, як землями комунальної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин. При цьому, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, Кіровоградська міська рада, як орган місцевого самоврядування, зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, що Кіровоградська міська рада є органом держави, уповноваженим на виконання владних управлінських функцій щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, а тому є суб'єктом владних повноважень при виконанні владних управлінських функцій на основі законодавства та, відповідно до ст. З ч. 1 п. 9, ст. 50 ч. З КАС України, може бути відповідачем у справі.
Отже, в розумінні п. 1 ч. 1 ст. З КАС України спір, який виник між сторонами по даній справі, є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень-органу місцевого самоврядування, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.
Ця позиція узгоджується також з рішенням Конституційного Суду України в справі N1-6/2010 від 01.04.2010 року, яким визначено, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти владних повноважень органи місцевого самоврядування вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.
Конституційний СудУкраїни вважає, що ці повноваження охоплюються зазначеним у статті 143 Конституції України поняттям "інші питання місцевого значення", а тому при їх здійсненні сільські, селищні, міські ради виступають як суб'єкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.
Конституційний Суд України вважає, що вирішення земельних спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4, пункт 1 частини першої, частина друга статті 17 Кодексу).
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга обґрунтована. Судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права через їх помилкове тлумачення.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 197, п.3 ч.1 ст. 199, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу Прокурора м. Кіровограда в інтересах органу, уповноваженого на виконання функцій держави в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель в Кіровоградській області задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 21 січня 2010 року по справі №14/200 (4/125) скасувати.
Справу №14/200 (4/125) направити до Господарського суду Кіровоградської області для продовження розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2010 року.

Головуючий суддя: О. М. Панченко

судді М. В. Мірошниченко

ОСОБА_1