Справа № 202/3405/14-а(2-а/0202/3/2015)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" травня 2015 р. справа № 202/3405/14-а(2-а/0202/3/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про зобов'язання призначити та виплачувати пенсію в твердій грошовій сумі за Списком №1, зобов'язання виплатити недоотримані грошові кошти, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська в якому просить зобов'язати призначити з 30.07.2009р. пільгову пенсію та виплачувати пенсію в твердій грошовій сумі за Списком №1 та зобов'язати виплатити недоотримані грошові кошти.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 30 липня 2009 року з урахуванням довідки №17 від 23.06.2014 року, наданої ПП «Спеценергоприлад» та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська здійснити виплату не донарахованих грошових коштів ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 за період роботи з 14.12.1983 року 29.09.1989 року в ВАТ «Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі».

В задоволені інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та не належне дослідження судом першої інстанції доказів, які містяться у справі, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким закрити провадження у справі. Скарга обґрунтована тим, що перерахунок здійснено відповідно до норм чинного законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.02.2010 року №7 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано відповідача зарахувати у пільгових стаж за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська зарахувати в пільговій за Списком №1 період роботи ОСОБА_1 на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська призначити пенсію з 30 липня 2009 року з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 за період роботи з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська здійснити виплату недоотриманих позивачем грошових коштів, визначених за результатами перерахунку, з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 за період його роботи з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2013 року постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2012 року - залишено без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги вийшов за межі позовних вимог.

Так згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Фактично суд зв'язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 11 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Такі дії суду, щодо виходу за межі позовних вимог колегія суддів розглядає як помилкові і такі, що не можуть бути застосовані до спірних правовідносин в даній справі з огляду на наступне.

Позивач вважаючи, що пільгова пенсія відповідачем не призначена з 30.07.2009р. та не погодившись з перерахунком з кінця 2013р. звернувся до суду з позовними вимогами: зобов'язати відповідача призначити з 30.07.2009р. у твердій грошовій сумі пільгову пенсію за Списком №1 з урахуванням пільгового стажу за період 154.12.1983 по 29.09.1989р. в Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі, зобов'язати відповідача виплатити недоотримані кошти та виплачувати пенсію у твердій грошовій сумі - 2699,74грн з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 за період 154.12.1983 по 29.09.1989р. в Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі.

Відповідно матеріалам справи вищевказане рішення суду було виконано відповідачем, позивачу призначена пільгова пенсія з 30.07.2009р. та виплачувалась заборгованість (а.с. 19-21, 99).

Суд першої інстанції не звернув уваги, що предметом спору призначення пільгової пенсії позивачеві з 30.07.2009р. з урахуванням пільгового стажу за Списком №1 за період роботи з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі вже було предметом розгляду в суді та є таке, що набрало законної сили судове рішення. Копії яких містяться в матеріалах справи.

Статтею 267 цього розділу визначений порядок судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Зокрема, частиною 9 зазначеної статті встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 181 цього Кодексу (ч. 12 ст. 267 КАС України).

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що на суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, покладається обов'язок контролю за виконанням судового рішення. Такий контроль здійснюється як за ініціативою суду (шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання рішення), так і за ініціативою заінтересованих осіб (шляхом подання ними заяви в порядку та у строки, встановлені ст. 267 КАС України).

Визначення процесуальним законом спеціального порядку контролю за виконанням судового рішення виключає можливість звернення заінтересованої особи до суду в загальному порядку (в порядку позовного провадження).

Таким чином позивач звертаючись до суду з таким позовом та дублюючи деякі позовні вимоги по суті визначає про невиконання в повному обсязі попереднього судового рішення.

У разі виконання рішення суду та неврахування довідки на підставі якої позивачеві зобов'язували призначити та нарахувати пільгову пенсію таке питання повинно розглядатись в порядку судового контролю за виконання судових рішень в адміністративній справі.

Пенсія позивачеві призначена за Списком №1 з 30.07.2009р.(а.с. 99).

Крім того, відповідно матеріалам справи, відповідачем перевіркою щодо підтвердження повноважень особи, якою були підписані довідки Другого Дніпропетровського авторемонтного заводу № 27 від 07.04.2005 року та №28 від 24.07.2009 року, а саме ОСОБА_2 та встановлено відсутність повноважень ОСОБА_2 для підписання довідки про заробітну плату ОСОБА_1

Проте, матеріалами справи встановлено та відповідачем не спростовано, той факт, що між членом ліквідаційної комісії ВАТ «Другий Дніпропетровський авторемонтний завод» ОСОБА_2 та ПП «Спеценергоприлад» було укладено договір №1 прийому-передачі документів.

Згідно з актом прийому-передачі від 10 січня 2014 року член ліквідаційної комісії ВАТ «Другий Дніпропетровський авторемонтний завод» ОСОБА_2 передав на зберігання, а директор ПП «Спеценергоприлад» прийняв на зберігання накази з особового складу та відомості нарахування заробітної плати.

У підтвердження дійсності довідок № 27 від 07.04.2005 року та №28 від 24.07.2009 року, ПП «Спеценергоприлад» надано довідку про заробітну плату №13/06-с від 13 червня 2014 року для нарахування ОСОБА_1 пенсії.

23 червня 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська було проведено зустрічну виїзну перевірку, щодо підтвердження даних внесених у довідку №13/06-с від 13 червня 2014 року.

За результатами зустрічної виїзної перевірки довідку про заробітну плату №13/06-с від 13 червня 2014 року анульовано та прийнято нову довідку, яка містить уточнення. А саме, довідку про заробітну плату для врахування пенсії № 17 від 23.06.2014 року виданої ПП «Спеценергоприлад».

Як підтверджується матеріалами справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська було проведено перерахунок пенсії з 01.07.2014 року по 31.08.2014 року та виплачено борг в сумі 728,16 грн. у вересні 2014 року.

Позивач звернувся 16.07.2014р. до відповідача про перерахунок пенсії відповідно довідки від 13.06.2014. №13/06-С період роботи з 14.12.1983 року по 29.09.1989 року на Другому Дніпропетровському авторемонтному заводі, у зв'язку з чим перерахунок було здійснено відповідачем з 01.07.2014р., з урахуванням ст.. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином апеляційна скарга відповідача в частині оскарження рішення щодо перерахунку пенсії з 30.07.2009р. є обґрунтованою.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача виплатити недоотримані грошові кошти, така вимога ґрунтується на перерахунку про призначення пільгової пенсії за рішення суду та вирішення такого питання підлягало на стадії виконання рішення суду.

Щодо вимоги про зобов'язання виплачувати пенсію у твердій грошовій сумі, така не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки суд не може підміняти орган який здійснює призначення, нарахування та перерахунок таких виплат, крім того, законодавством передбачена можливість підвищення розміру пенсії, здійснення її перерахунку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, тому постанову суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська - задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про зобов'язання призначити та виплачувати пенсію в твердій грошовій сумі за Списком №1,зобов'язання виплатити недоотримані грошові кошти -- скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник