Справа № 2а-6667/11
Суддя: Гафяк В. М.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-6667/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Гафяк В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними та зобовязання зробити перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної доплати до пенсії у відповідності до ст. ст. 51, ч. 3 ст. 67, п.2 ст.56 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2011 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що, має посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС серії А №323845 від 07.04.1998 року 2-ї категорії. З 2000 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області (надалі відповідач) і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю згідно а.1 ст. 51 Закону №796. В січні 2011 року їй стало відомо, що відповідач з 01 січня 2005 року невірно нараховував та виплачував їй додаткову пенсію і вона звернулась до відповідача із заявою про приведення розміру її додаткової пенсії у відповідність до норм а. 1 ст. 51 та. ч. 3 ст. 67 Закону №796, залежно від зміни 30 % розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на час виплати пенсії за цей період. На що УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області відмовило їй в перерахунку призначеної додаткової пенсії з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру додаткової пенсії. Відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті пенсії за цей період застосовується мінімальна пенсія за віком в сумі 19 грн. 91 коп., встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 3 січня 2002 року № 1, де і встановлені чорнобильцям певні обмеження щодо розмірів виплати пенсій: мінімальної державної основної та додаткової. Крім того відповідач вважає, що певні обмеження виплат чорнобильцям додаткових пенсій були також встановлені пунктом 4 Постанови КМУ №1 530 від 28.05.2008 року. Вважає, що такі дії відповідача є незаконними. Просить визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку її щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести їй з 01 січня 2005 року перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 2, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Ухвалою Автозаводського районного суду Полтавської області від 30 березня 2011 року позовні вимоги про визнання дій протиправними та зобовязання зробити перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної доплати до пенсії у відповідності до ст. ст. 51, ч. 3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в частині позовних вимог за період з 01 січня 2005 року по 09 серпня 2010 року були залишені без розгляду у звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАСУ справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надав заперечення проти позову в яких просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до суду та те, що виплата додаткової пенсії та щомісячної доплати до пенсії позивачу виплачувалась відповідно до вимог законодавства України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходжу до висновку , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач в 1986 році приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, має посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС серії АН № 323845 2-ї категорії. З 2000 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю згідно а.1 ст. 51 Закону №796.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ у редакції що діяла на момент виникнення спірних відносин, особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком. Позивач отримував додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах нижчих, ніж встановлено законом.

Суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ».

Щодо доводів відповідача стосовно неправомірного посилання позивача на ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) суд зазначає наступне.

З 01.01.2004р. та по теперішній час розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону N 1058-IV, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд вважає безпідставними доводи, щодо здійснення нарахування пенсії позивачу виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 19,91 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

З огляду на викладене суд не бере до уваги положення ч.3 ст. 28 Закону N 1058-IV, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 51 Закону N 796-XII.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону N 796-XII, яка набрала чинності 31.10.06р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону N 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є спеціальним Законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За приписами ч.2 ст. 56 цього Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, .3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6,9,14,69,70,94,158-165,167 КАС України, ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 51, 56 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат у період з 09 серпня 2010 року по 30 березня 2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1 , як особі, віднесеної до 2 категорії, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом за період з 09 серпня 2010 року по 30 березня 2011 року з урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент її заробітку за кожний повний рік стажу його роботи понад установлений для ньеї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12 у період з 09 серпня 2010 року по 30 березня 2011 року .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад 20 років шляхом збільшення пенсії на 1 процент його заробітку за кожний рік роботи понад 15 років, але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12 за період з 09 серпня 2010 року по 30 березня 2011 року з урахуванням виплачених йому за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення., а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: