Справа № 813/8095/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. Справа № 876/2693/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року про закриття провадження у справі за позовом голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Черепія Петра Миколайовича про визнання неправомірними дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Голова Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до судді цього ж суду Черепія Петра Миколайовича , в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо підписання 05 травня 2014 року від імені Івано-Франківського окружного адміністративного суду Додаткової угоди №9 до Договору №35-ОР оренди транспортного засобу від 12 лютого 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 травня 2014 року відповідач не виконував обов'язків голови суду, оскільки був звільнений з цієї адміністративної посади у зв'язку із набранням чинності Закону України "Про відновлення довіри до судової влади в Україні" наказом в.о. голови суду №34-ОС від 11 квітня 2014 року. Відповідно до наказу в.о. голови суду №35-ОС від 11 квітня 2014 року суддя Кишинський М.І. приступив до виконання обов'язків голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду, який був обраний 07 травня 2014 року. Стверджує, що суддя Черепій П.М. не вправі був вчиняти від імені суду будь-які значимі дії, в тому числі підписувати документи фінансово-розпорядчого характеру, що породило для суду зобов'язання фінансового характеру. Вважає, що дії відповідача по представленню суду як установи у відносинах з юридичною особою ТзОВ транспортно-виробничою фірмою "Нафтотранссервіс" без належних повноважень є неправомірними та такими, що порушують вимоги статей 23 та 24 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року провадження в адміністративній справі за позовом голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до судді Івано-Франківського окружного адміністративного суду Черепія Петра Миколайовича про визнання неправомірними дій - закрито.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, голова Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, а також висновки суду є необґрунтованими та не доведеними жодними доказами, наявними в матеріалах справи.

Сторони в судове засідання не прибули, хоч про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Юрисдикцію адміністративних судів визначено ст. 17 КАС України, де конкретно виписано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори: 1)спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2)спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3)спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4)спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5)спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6)спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7)спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Отже, до юрисдикції адміністративних суддів належить лише спір між суб'єктами владних повноважень, що виникає з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, і тільки у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно статті 23 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя місцевого суду здійснює судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Пунктом 7 статті 3 КАС України передбачено, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Враховуючи зазначене, відповідач не був суб'єктом владних повноважень у розумінні статті 3 КАС України, та не був наділений жодними владними повноваженнями, у тому числі і делегованими, та владними управлінськими функціями у спірних правовідносинах.

Пунктом 8 статті 3 КАС України передбачено, що позивачем у адміністративному судочинстві є також і суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 6 КАС України, суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" голова місцевого суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що голова суду представляє суд як орган державної влади лише у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами та не дає підстави вважати голову суду суб'єктом владних повноважень, в розумінні норм КАС України, який має право на звернення із адміністративним позовом у відносинах із суддями чи апаратом суду у питаннях щодо потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення суду.

Згідно ч.1 ст. 113 Законом України "Про судоустрій і статус суддів", для вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення самостійності судів і незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їх діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.

Частинами 3 та 4 вказаної статті передбачено, що до питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов'язані із здійсненням правосуддя.

Так, до завдань суддівського самоврядування належить вирішення питань, зокрема, щодо участі у визначенні потреб кадрового, фінансового, матеріально-технічного та іншого забезпечення судів та контроль за додержанням установлених нормативів такого забезпечення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дійшов вірного висновку що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та необхідність застосування до спірних правовідносин положень пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу голови Івано-Франківського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року про закриття провадження в адміністративній справі № 813/8095/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький