Справа № 819/1411/15
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1411/15

02 червня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі розглянувши у письмовому провадженні у м. Тернополі адміністративну справу за позовом Козівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Тернопільській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Козівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 1 632,85 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу на суму 1 632,85 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти адміністративного позову не надав, про дату час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Реєстраційною службою Зборівського районного управління юстиції 30.01.2004 року та перебуває на податковому обліку в Зборівському відділенні Козівської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області і відповідно до ст. 67 Конституції України та пп.16.1.4 п.16.1. ст. 16 Податкового кодексу України на нього покладений обов'язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах у встановлених законодавством.

19.01.2012 року відповідачем подано до Зборівського відділення Козівської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що до місцевих податків належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 293.1 статті 293 ПК України встановлено, що ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Згідно ч.2 п. 291.4 ст.291суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (друга група).

Згідно підпункту 1 пункту 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, відповідачем обрано спрощену систему оподаткування і звітності, та зареєстровано Зборівським відділенням Козівської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області як платника єдиного податку другої групи. Відповідно до поданої заяви та ст. 293 ПК України відповідач обрав ставку єдиного податку в розмірі 15% від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно п.295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Згідно довідки Козівської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області №686/23-00 від 28.04.2015 року на особовому рахунку відповідача рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1 362,85 грн за період з 20.03.2014 р. по 28.04.2015 р. Дана заборгованість підтверджується розрахунком податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб по ФОП ОСОБА_1 (а.с.6) та обліковою карткою платника податку (а.с.16-18).

На виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України 18.06.2014 р. позивачем надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога форми "Ф" № 134-17 від 17.06.2014 року (а.с.9), однак вказана вимога відповідачу не вручена та повернута на адресу відправника у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно із п. 4.7 розділу ІV Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів та зборів України № 576 від 10 жовтня 2013 у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу у зв'язку з: відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб; відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу; незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно із п. 295.4 статті 295 Податкового Кодексу України сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно із пп. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (47232, село Гаї-Розтоцькі, Зборівський район, Тернопільська область, код РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 1 632 (одну тисячу шістсот тридцять дві) гривні 85 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.