Справа № 810/420/15
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/420/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.; Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сорочко Є.О.

суддів: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - ДПІ в Обухівському районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.08.2014 р. №/2376, №/2377, рішення про застосування штрафних санкцій від 29.08.2014 р. №/2379 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-/2378.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року позов задоволено.

На вказану постанову ДПІ в Обухівському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, ДПІ в Обухівському районі проведено документальну планову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт перевірки від 19.08.2014 р. №2131/17-03/НОМЕР_1.

Даною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України у результаті чого занижено суму податку на додану вартість на суму 23101,83 грн.;

- п. 138.1, 138.4 ст. 138, ст. 139, п.177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за підсумками річного декларування за 2013 рік в загальній сумі 7355,29 грн.;

- ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2013 рік в загальній сумі 22710,45 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в Обухівському районі винесено податкові повідомлення-рішення від 29.08.2014 р.:

- №/2376, яким позивачу збільшену суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 23101,83 грн. - за основним платежем, та на суму 5775,46 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №/2377, яким збільшену суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 7355,29 грн. за основним платежем, та на суму 3677,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вимогою від 29.08.2014 р. №Ф-/2378 позивача зобов'язано погасити заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 22710,45 грн.

Рішенням від 29.08.2014 р. №/2379 до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1135,52 грн. на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно п. 138.4 цієї ж статті Кодексу витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач дійшов висновку, що позивачем завищено валові витрати за 2013 рік на суму 27348,96 грн., які підтверджені платіжними дорученнями, прибутковими касовими ордерами, накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджують факт придбання товарів і їх оплату. При цьому, відповідачем не зазначено жодної операції, по яких позивачем не надані первинні документи для підтвердження придбання товарно-матеріальних цінностей.

Разом з тим, вказана перевірка була проведена у приміщенні ДПІ в Обухівському районі, а доказів витребування у позивача первинних документів відповідачем суду не надано.

Проте, позивачем надано суду копії належних первинних документів, які підтверджують придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ "Торгова компанія"Мегаполіс-Україна та ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 27348,96, зокрема, відповідні договори, податкові та видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення.

За таких обставин, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок податкового органу про завищення позивачем валових витрат за 2013 рік на суму 27348,96 грн.

Також, є необгрунтованим висновок ДПІ в Обухівському районі, що позивачем до валового доходу не в повному обсязі включено кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок з призначенням платежу як торгова виручка, в результаті чого занижено зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23101,83 грн., донараховано податок на доходи фізичних осіб на суму 7355,29 грн. та єдиний соціальний внесок на суму 22710,45 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до п. 177.2, 177.3, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг). До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

До складу загального оподатковуваного доходу зараховується виручка, що надійшла фізичній особі - підприємцю як в грошовій, так і в натуральній формі від провадження господарської діяльності, а саме:

- виручка у вигляді безготівкових грошових коштів, що надійшли на банківський рахунок чи в готівковій формі безпосередньо підприємцю чи його працівникам на місці здійснення розрахунків (в т.ч. відсотки банку);

- виручка в натуральній (негрошовій формі);

- суми штрафів і пені, отримані від інших суб'єктів підприємництва за договорами цивільно-правового характеру за порушення умов договорів та інші доходи, які пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності.

З наведеного вбачається, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком з доходів фізичних осіб мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції фізичної особи - підприємця, та мають бути пов'язані з отриманням доходу фізичною особою - підприємцем.

Таким чином, власні кошти, які фізична особа - підприємець зараховує на розрахунковий розрахунок, не включаються до складу доходу (виручки у грошовій та натуральній формі) та не відображаються у Книзі обліку доходів та витрат.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не обґрунтовано правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу ДПІ в Обухівському районі необхідно залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ст. 183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

головуючий суддя Сорочко Є.О.

судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 02.06.2015 року

Головуючий суддя Сорочко Є.О.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.