Справа № 22-а-5164/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5164/11 Головуючий у І інстанції Голуб А.В.
Категорія 63 Доповідач у 2 інстанції Яворський
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського М.А..

суддів Коцюрби О.П., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Б.Церква на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Б.Церкві про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни , -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Б.Церква Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що вона належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру її пенсії, тому просила поновити строк звернення до суду та стягнути з відповідача державну соціальну допомогу за період з 01.01. 2006 по 01.01.2007 роки в сумі 2733 грн. 30 коп.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в м.Білій Церкві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року.

Зобов"язано Управління Пенсійного Фонду України в м.Білій Церкві провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в сумі 123 грн. 30 коп. за період з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року включно.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі по тексту Закон) він має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням та копією паспорта, та не заперечується відповідачем. ОСОБА_1О перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Б.Церква Київської області.

Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ухилення відповідача від збільшення розміру пенсії за віком, призначеної позивачці на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на вимогах ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо періоду проведення нарахувань та виплат щомісячного державного підвищення пенсії як дитині війни, починаючи з 01 грудня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду 12.02.2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, по виплатам за період з 01.01.2006 року до 31.12. 2007 року, оскільки підвищення до пенсії є щомісячною виплатою і позивач при кожному отриманні пенсії мав всі підстави дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Посилання позивача, що про порушення прав вона дізналась лише після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації не є поважними.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного спору мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України. Невиконання судом вимог закону призвело до неправильного вирішення справи і задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду у м. Б.Церкві задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволені позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Б.Церкві про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді: