Справа № 127/263/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/263/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Романюк Л.Ф.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

28 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

Позивача: ОСОБА_2

Представника третьої особи: Дзигун О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року позов задоволено, а саме: зобов'язано Міністерство соціальної політики України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10) виділити учаснику бойових дій ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, санаторно-курортну путівку в санаторії «Перемога» (м. Київ) або «Слава» (м. Одеса) за 2014 рік.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

В судовому засіданні представник третьої особи повністю підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що він являється учасником бойових дій, інвалідом 2 групи від загального захворювання і користується пільгами. Відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» та Постанови КМ України від 22.02.2006 року № 187 «Про затвердження порядку забезпечення санаторно - курортними путівками ветеранів війни» учасники бойових дій щорічно забезпечуються безкоштовно, відповідними путівками, які виділяються Міністерством соціальної політики України. В вересні - жовтні 2013 року позивач пройшов двох тижневу нелегку процедуру (рентген, флюорографія,аналізи, УЗД, а також медогляд)і отримав заключення мед спеціалістів - форму № 70 та надав необхідні документи для отримання в 2014 році путівки, останній раз планово путівка виділялась в жовтні місяці 2013 року, а за 2014 рік так і не виділено. Позивач вказує, що не забезпечення його щорічною путівкою за 2014 рік, згідно діючого законодавства та не врахування при їх виділенні його статусу і соціального стану є неправомірною бездіяльністю відповідача та просив суд визнати бездіяльність Міністерства соцполітики України щодо не виділення путівки в передбачені законом строки за 2014 рік - неправомірною, зобов'язати відповідача виділити позивачу путівку в санаторії «Перемога» (м. Київ) або «Слава» (м. Одеса) Міністерства соціальної політики України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі пільговиків як учасник бойових дій, інвалід 2-ї групи загального захворювання та відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а відтак має право на безоплатне забезпечення санаторно - курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно - курортного лікування.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як досліджено з матеріалів справи, позивач зареєстрований в Єдиному державному реєстрі пільговиків як учасник бойових дій, інвалід 2-ї групи загального захворювання та відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на безоплатне забезпечення санаторно - курортним лікуванням або одержання компенсації вартості самостійного санаторно - курортного лікування. Порядок надання путівок, розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно - курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, порядок забезпечення санаторно - курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення, затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 22.02.2006 року № 187 «Про затвердження Порядку забезпечення санаторно - курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення», відповідно до п.7 якого інваліди війни та інваліди зазначені у ст.62 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», забезпечуються путівками позачергово щороку (із січня по грудень).

Згідно з п. 4.3 Наказу Міністерства праці і соціального захисту населення України №42 від 25.12.1997 року "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання, розподілу та видачі путівок до санаторно-курортних та інших лікувально-оздоровчих установ в органах соціального захисту населення", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 лютого 1998 року за №135/257 облік заявників, які потребують санаторно-курортного лікування, проводиться органами праці і соціального захисту населення в журналах відповідної форми окремо в залежності від права осіб щодо черговості отримання путівки у відповідності до основного профілю захворювання: позачергове, першочергове, переважне та в порядку загальної черги.

Власне, позивач, як учасник бойових дій, перебуває на санаторно-курортному обліку у відділі по роботі з пільговими категоріями громадян департаменту соціальної політики міської ради по профілю захворювань системи кровообігу з 31.10.2013 року, однак, станом на день розгляду справи позивач за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року санаторно - курортним лікуванням не забезпечений.

Отже, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку про визнання бездіяльності Міністерства соціальної політики України щодо не виділення щорічної путівки ОСОБА_2 за 2014 рік неправомірною та зобов'язання Міністерство соціальної політики України виділити ОСОБА_2 путівку в санаторій "Перемога" м.Київ за 2014 рік.

Що стосується вимоги позивача про виділення санаторно-курортної путівки в санаторій «Слава» (м. Одеса) за 2014 рік, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні даної вимоги, оскільки відповідно до Порядку забезпечення санаторно - курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення, затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 22.02.2006 року № 187 «Про затвердження Порядку забезпечення санаторно - курортними путівками деяких категорій громадян органами праці та соціального захисту населення» дані путівки виділяються одна на поточний рік.

Окрім того, що Міністерство соціальної політики України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що адміністративна справа розглянута суддею одноособово.

Враховуючи викладені обставини справи та зазначені правові норми, зокрема вимоги частини 1 статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки відповідач у даній адміністративній справі є центральним органом виконавчої влади, справу слід було розглядати колегіально в складі трьох суддів.

Справу розглянуто та вирішено неповноважним судом, що є істотним порушенням процесуального права.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

За таких обставин, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства соціальної політики України, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача управління соціального захисту населення Вінницької міської ради (Правобережне) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову , якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо не виділення щорічної путівки ОСОБА_2 за 2014 рік неправомірною.

Зобов'язати Міністерство соціальної політики України виділити ОСОБА_2 путівку в санаторій "Перемога" м.Київ за 2014 рік.

В задоволенні решти адміністративного позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.