Справа № 808/1522/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ К/800/9782/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.,

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району щодо відмови ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленні статусу інваліда війни 3 групи та видачі «Посвідчення інваліда війни», протиправними та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району встановити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус інваліда війни 3 групи та видати «Посвідчення інваліда війни».

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району щодо відмови ОСОБА_4, у встановленні статусу інваліда війни 3 групи та видачі «Посвідчення інваліда війни». Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району повторно розглянути питання щодо надання статусу інваліда війни та видачі «Посвідчення інваліда війни» ОСОБА_4

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Позивач не погодився з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в який просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2013 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

З 12.11.1971 по 19.09.1972 позивач проходив військову службу у лавах Радянської армії.

Згідно з довідкою МСЕК №496039 від 13.12.2012р. ОСОБА_4, встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби

02.02.2013 р. ОСОБА_4,звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації із заявою від 28.01.2013 щодо встановлення позивачу статусу інваліда війни 3 групи та видати «Посвідчення інваліда війни».

Листом від 12.02.2013, Управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації, відмовлено в наданні статусу інваліда. Зазначено, що відповідно ст. 7 п. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», право на встановлення статусу інваліда війни мають військовослужбовці, які стали інвалідами при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків), а не «при проходженні військової служби».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Ленінському району безпідставно відмовило ОСОБА_4 у наданні статусу інваліда війни 3 групи та видачі посвідчення інваліда війни, з посиланням на те, що позивач є інвалідом війни в розумінні п.1 ч.2 ст. 7 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку з посиланням на те, що дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України з огляду на наступне.

Виключний перелік осіб, які належать до інвалідів війни, визначено статтею 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За змістом частини першої і другої цієї статті до інвалідів війни віднесені особи, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті, в районі воєнних дій, у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Частиною п'ятою статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII передбачено, що строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни. Отже, за правилами цієї норми проходження строкової служби з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь не є тотожним участі в бойових діях та захисту Батьківщини в розумінні статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Надання статусу інваліда війни відповідно до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" безпосередньо пов'язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 цього Закону. А відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що інвалідність позивача не пов'язана з виконанням обов'язків військової служби в контексті статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (під час воєнних дій), а одержана внаслідок проходження військової служби, то суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, про те, що ОСОБА_4 не може вважатися інвалідом війни.

Виходячи з наведеного, колегія суддів також погоджується із висновками суду апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позову, так як дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень є законними, вчиненими у відповідності до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

Суди апеляційної інстанцій правильно встановив обставини справи, повно дослідив докази по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року - без змін, оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець