Справа № 813/8208/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Справа № 813/8208/14

15 год. 50 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.

за участю представників сторін:

від позивача - Паславська О.І.

від відповідача - Корнат Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова до Заводу телевізійної техніки «Електрон» ДП ПАТ «Концерн - Електрон» про стягнення заборгованості у розмірі 8347,24 грн.,-

в с т а н о в и в :

Позов заявлено Управлінням Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова до Заводу телевізійної техніки «Електрон» ДП ПАТ «Концерн - Електрон» про стягнення заборгованості у розмірі 8347, 24 грн. (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.04.2015 року).

Ухвалою від 04 грудня 2014 року відкрито провадження у справі. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 з січня по листопад 2014 рік становить 8347, 24 грн. Оскільки станом на день звернення до суду відповідач не відшкодував фактично понесених витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, просить суд їх стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов, поясненнях та доповнень до заперечень, просив в задоволенні позову відмовити. Позиція відповідача обґрунтовується тим, що ч.2 Прикінцевих положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 не передбачено обов'язку підприємств та організацій вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно розрахунку фактичних витрат, стаж ОСОБА_3 в шкідливих умовах становить 6 років 5 місяців, тобто менше 10 років, але більше половини необхідного стажу, відтак пільгова пенсія мала бути призначена лише за 3 роки до досягнення особою 55 років, однак позивачем призначено пільгову пенсію ОСОБА_3 з 12.07.2013 року по 11.07.2021 року тобто на 8 років, що суперечить вимогам статей 12,13,100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також відповідач зазначає, що стаж роботи ОСОБА_3 в шкідливих умовах був набутий до 1992 року, тобто до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць, то пенсія за віком на пільгових умовах їй мала призначатися згідно зі ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не згідно зі ст. 13 цього Закону, а тому немає підстав для відшкодування витрат на виплату і доставку пенсії за рахунок підприємства. Також відповідач посилається на ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України і зазначає, що позивачем подано адміністративний позов з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади. Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 зазначеного Закону для платників збору об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону. Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими i особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 1, список № 2).

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом шостим Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України»(далі -Інструкція). Відповідно до п. 6.1 Інструкції, витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підлягають повному (100%) відшкодуванню.

Згідно з п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно п. 6.8. Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. В матеріалах справи знаходиться розрахунок заборгованості відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пункту «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року. Докази направлення та отримання відповідачем розрахунку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій наявні в матеріалах справи.

На спростування порушення строку звернення до адміністративного суду позивач посилається на Постанову Верховного Суду України від 7 квітня 2015 року, де зазначається, що в п. 6 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-ІV, визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не врахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-ІV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

На підставі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Таким чином заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до стягнення становить 8347, 24 грн.

Стосовно тверджень відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду то суд не погоджується з такими з огляду на те, що відповідно до п.2 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч.3 ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків. Відповідно до п.15 ст.106 зазначеного Закону, строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Судом не беруться до уваги твердження відповідача про те, що пенсія ОСОБА_3 має призначатись згідно ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не згідно зі ст.13 цього Закону, оскільки стаж роботи в шкідливих умовах був набутий до 1992 року, а тому немає підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії за рахунок підприємства, слід зазначити наступне.

На момент набрання чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б, ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 15.11.1991 року №1788-ХІІ, було врегульовано п.1, 2 ст. 1 Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400 від 26.06.1997 року, відповідно до якого, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Також відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 платники збору, які визначені Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400 від 26.06.1997 року, сплачують такий збір в порядку та розмірах визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується відповідно до Списків на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами або їхніми правонаступниками на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умовами праці, а також про безпосередню зайнятість упродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах у шкідливих і важких умовах праці (за Списком №2 і за результатами атестації робочих місць):

чоловіки - після досягнення 55 років і за наявності стажу роботи не менш як 25 років, із них не менш як 12 років 6 місяців на таких роботах:

жінки - після досягнення 50 років і за наявності стажу роботи не менш як 20 років, із них не менш як 10 років на таких роботах.

Працівникам, які мають не менш як половину стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначають зі зменшенням віку, передбаченого в статті 12 Закону, на один рік за кожні два роки шість місяців такої роботи чоловікам і за кожні два роки жінкам.

Право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджується відповідно до Списків на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами або їхніми правонаступниками на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умовами праці, а також про безпосередню зайнятість упродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пенсія ОСОБА_3 призначена за віком на пільгових умовах за Списком №2. ОСОБА_3 було призначено пенсію управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова з 12.07 2013 р. зі зменшенням віку, передбаченого в статті 12 Закону, на 3 роки за стаж роботи в шкідливих умовах 6 років 5 місяців, втому числі після 01.01.1992 р.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №30 від 20.10.2011 р., виданої державним підприємством «Львівським дослідним заводом», ОСОБА_3 працювала повний робочий день на ДП «Львівський дослідний завод» на посаді гальваніка у період з 24 липня 1979 р. по 24 лютого 1981 р. Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №8 від 29.07.2013 р.. виданої заводом телевізійної техніки «Електрон» ДІЇ ВАТ «Концерн-Електрон», ОСОБА_3 працювала повний робочий день на заводі телевізійної техніки «Електрон» ДП ВАГ «Конперн-Електрон» на посаді гальваніка у період з 01 жовтня 1987 р. по 16 травня 1993 р.

До пільгового стажу ОСОБА_3 зараховано період роботи з 24.07.1979 р. по 24.02.1981 р. гальваніком на ДП «Львівський дослідний завод» та період роботи з 01.10.1987 р. по 21.08.1992 р. гальваніком на заводі телевізійної техніки «Електрон» ДП ВАТ «Концерн-Електрон».

Крім того, в судовому засіданні представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Підставою для зменшення стало дооформлення пенсійної справи ОСОБА_3 управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова, що полягало у зменшенні зарахованого стажу роботи в шкідливих умовах з 7 років 2 місяців 17 днів до 6 років 5 місяців 22 днів. Як вбачається з розрахунку змінилася частка плати з 93,80% на 81,53%, відповідно і змінився місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, який становить 758,84 грн.

Отже, самостійно фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відшкодовані не були, відтак, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог частин 2,4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Заводу телевізійної техніки «Електрон» ДП ПАТ «Концерн - Електрон» (, адреса: 79069, м. Львів, вул. Шевченка, 311) на користь Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова (адреса: 79019, м. Львів, вул. Замарстинівська,170, ) 8347 (вісім тисяч триста сорок сім) гривень 24 копійки заборгованості.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова в повному обсязі складена 02 червня 2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна