Справа № 2-а-5195/11
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-5195/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2011 р. Лебединський районний суд Сумської області

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Гура А.О., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області про здійснення перерахунку додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії і перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області. Відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" вона має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 15 % мінімальної пенсії за віком. Позивачка вважає, що розмір пенсії нарахованої і виплаченої їй відповідачем значно менший ніж встановлено спеціальним Законом. При цьому вона зазначає, що у здійсненні перерахунку додаткової пенсії УПФУ їй відмовило. А тому вона звернулася до суду та просить поновити строк звернення до суду, зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної їй пенсії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 30 листопада 2002 року.

Ухвалою суду від 14.09.2011 року позовні вимоги в частині зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 30.11.2002 року по 11.03.2011 року залишені без розгляду та відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог з 12.03.2011 року.

Відповідач, скориставшись своїм правом, надав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає і просить відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонд України в м. Лебедині, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування». При нарахуванні пенсії позивачці, вони керувались постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок Державного бюджету»був збережений порядок визначення розміру пенсії особам, що постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, в тому числі і ліквідатором, особам, віднесеним до 2 категорії, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Застосування показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбачене виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за цим Законом (п.3 ст. 28 Закону країни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тому підстави для проведення перерахунку щомісячної додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоровю, особам , віднесеним до 2 категорії в розмірі 30% відсутні. Таким чином, при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 управління пенсійного фонду України в м. Лебедині діє в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законодавством та визначений Законом України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України № 107-VІ від 28.12.2007 року «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постановами Кабінету Міністрів України № 654 від 16.07.2008 року № 745 від 06.07.2011 року . Крім того управління при прийнятті рішення не порушило і не звузило право позивачки, її не було позбавлено права на пенсію.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, які регулюються ст.ст. 49, 51 Закону України «Про Статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а позовні вимоги підлягають задоволенню, так як встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а тому має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням (а.с. 6).

Згідно вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Додаткова пенсія позивачці, починаючи з 12.03.2011 року (дата призначення) повинна обраховуватись виходячи з положень ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи», що передбачає 30 % мінімальної пенсії за віком, оскільки зміни внесені до цієї статті Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп визнані неконституційними.

Керуючись ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на взяті державою зобовязання, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Суд вважає, що в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Розмір прожиткового мінімуму на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, маючи статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії вона має право на отримання додаткової пенсії у розмірі визначено ст.. 51 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачці додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі меншому ніж встановлено цим законом є неправомірними, тому відповідач зобовязаний провести перерахунок та виплату додаткової пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 12 березня 2001 року.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити про те, що загальне поняття пенсії визначено ст. 1 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року № 1058-IV, відповідно до якого пенсія що місячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Отже , законом не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат . З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути визначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії.

Відтак, виплату пенсії позивачці не можу бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком оскільки це б обмежувало право позивачки на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна виплачуватися постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Отже, позивачка має право на отримання додаткової пенсії з 12 березня 2011 року постійно та без встановлення будь-якого обмеження кінцевим терміном або строком, на який призначається пенсія.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 186, 254 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області про здійснення перерахунку додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області щодо нарахування ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та виплати її у розмірі, меншому, ніж передбачено ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області перерахувати та виплатити недоплачену ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 12.03.2011 року без обмеження строку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедин Сумської області виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_2