Справа № 2018/2-а-1786/11
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2018/2-а-1786/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.

за участю секретаря Кривенко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.5015 р. до суду з поданням звернувся державний виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про зміну способу і порядку виконання постанови Київського районного суду м. Харкова у справі № 2а/640/467/2012/14, в якому просить змінити спосіб виконання рішення, шляхом зміни стягнення з Управління ПФ України в Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої пенсії у розмірі 825,15 грн.

На обґрунтування вимог, заявник посилався на повідомлення УПФ Київського району м. Харкова від 30.03.2015 р. за вих. 5284-27/13, з якого вбачається, що 18.08.2014 р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, доплата до пенсії складає 825,15 грн. проте виплата зазначеної суми не проводилась у звязку з відсутністю фінансування бюджету Пенсійного фонду.

В судове засідання представник заявника не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, у поданні зазначив, що просить заяву розглядати за відсутності представника відділу.

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, причину неявки не повідомила.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши зазначену заяву та надані матеріали, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання стосовно зміни способу виконання рішення, суд виходить з наступного.

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження ", завершальною стадією судового провадження - є виконавче провадження.

Як вбачається із матеріалів по справі, судом було ухвалено рішення, тому наступною стадією судового провадження - є його виконання.

У відповідності до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише у виняткових випадках: за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим та за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконання рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

Перевіривши матеріали додані до подання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, судом не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а заявником не надано достатніх доказів наявності таких підстав. Вказана заявником підстава неможливості виконання рішення суду через відсутність коштів у відповідача не дає суду можливості застосування зміни способу і порядку виконання цього рішення, оскільки не вичерпані інші встановлені законом заходи виконання рішення суду, в тому числі примусового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, в якому просила визнати протиправними недоплату належних йому, як дитині війни, сум щомісячної державної соціальної допомоги згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відмову відповідача у нарахуванні і виплаті цієї щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2011 р.; зобовязати відповідача провести перерахунок призначених виплат, згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і виплатити його недоплачені, як дитині війни, суми щомісячної державної соціальної допомоги за 2011 р.; стягнути з відповідача на його користь суму сплачених ним судових витрат.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2012 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо не нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 02.08.2010 року по 23.07.2011 року включно; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 02.08.2010 року по 23.07.2011 року включно.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2012 р. апеляційна скарга УПФ України в Київському районі м. Харкова задоволено частково. Постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2012 р. в частині зобовязання УПФ України в Київському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 23.07.2011 року скасовано, та прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволені даних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В іншій частині постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.08.2012 р. залишена без змін.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні і справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.

Під способами захисту суб'єктивних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення або визнання порушених або оспорюваних прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту прав та інтересів наданий у ч.4 ст. 105 КАС України, де вказано, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Тобто, реалізуючи своє право на захист позивач має право вимагати від суду зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії (п.2 ч.4 ст. статті 105 КАС України).

У разі задоволення адміністративного позову суд, обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч.2 ст.162 КАС України).

Розглядаючи позов ОСОБА_1, суд вирішив його в межах заявлених вимог, та застосував обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - покладення на відповідача обов'язку усунення порушень шляхом здійснення перерахунку та виплати недоотриманої суми до пенсії.

Позивачем не заявлялись вимоги про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова яких би то не було сум, крім як витрат на правову допомогу в задоволені якої було відмовлено.

Аналіз наведених норм та ст. 263 КАС України дають підстави зробити висновок про те, що суд здійснюючи зміну способу і порядку виконання рішення суду не може змінити змісту резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права.

Повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (статті 198, 223 КАС України).

Крім того, згідно ч.1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень ,які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка була викладена у постанові від 28.10.2008 року, прийнятій у справі за позовом до управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення сум виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цій постанові Верховний Суд України, серед іншого, зазначив, що відповідно до ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини ,суд повинен визнати такі дії протиправними і зобовязати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог заявника.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя -