Справа № 221/264/14-а
Суддя: Мохов Є. І.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 221/264/14-а
провадження № 2-а/221/56/2014
Постанова

Іменем України

20 лютого 2014 рік Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Мохов Є.І., розглянувши у відкритому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, третя особа Управління Державної казначейської служби про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання,-

ПОСТАНОВИВ:

24.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, посилаючись на те, що згідно наказу начальника Донецького обласного управління юстиції №175 від 10.08.1998 року він був звільнений з посади заступника голови суду Волноваського району Донецької області у відставку. Має стаж суддівської роботи більш 23 років.

Йому виплачується щомісячне грошове у тримання у розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Він, перебуваючи на обліку в УПФУ у Волноваському районі Донецької області і отримуючи щомісячне грошове утримання, як суддя місцевого суду у відставці, звернувся 19.12.2013 року до відповідача з заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання згідно закону з урахуванням довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 05 грудня 2013 року №08-23/1555 відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді у відставці на підставі ст. 129 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», складає на цей час 20097,00 гривень.

Відповідно відповіді відповідача №115(6/3)М-17-01-15 від 17.01.2014 року йому відмовлено в перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання. Дана відповідь вмотивовано тим, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання Законом України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюється тільки суддям Конституційного Суду України.

Вважає дії відповідача неправомірними оскільки вони суперечать нормам Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці та Рішенню Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013.

Просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі щодо відмови у перерахунку та виплачувати йому щомісячне довічне грошове утримання з 19 грудня 2013 року у розмірі 86% заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області №08-23/1555 від 05.12.2013 року, без обмеження розміру щомісячного грошового утримання^

У судове засідання позивач ОСОБА_1 з'явився, надав аналогічні пояснення викладені у позові.

У судове засідання відповідач Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі з'явився, надав суду письмові заперечення проти позову. В поясненнях також заперечував проти позову вказував на те, що з позовом не погоджується з огляду на наступне. Частиною 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії є основним джерелом і існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму встановленого законом. Матеріали пенсійної справи позивача свідчать про те, що ця конституційна норма управлянням Пенсійного фонду не порушена. Позивач отримує довічне грошове утримання суддів, призначене при виході у відставку відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів». 19.12.2013 року позивач звернувся до УПФУ у Волноваському районі для перерахунку довічного утримання суддів у відставці, у зв'язку із зміною суддівської винагороди діючим суддям місцевого суду. 17.01.2014 року було надана відповідь про відмову в проведенні перерахунку.

Відповідно до ч.4 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус судців» від 07.07.2010 року у разі зміни розміру грошового утримання суддів Конституційного Суду України, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Так як позивач звернувся за перерахунком довічного грошового утримання до управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі у 2013 році, то до нього застосовуються положення нового Закону України «Про судоустрій та статус суддів», які не передбачають проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів загальної юрисдикції. Право на перерахунок щомісячного грошового утримання суддів у відставці відповідно до ч.4 ст.138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» розповсюджується тільки на суддів Конституційного Суду України.

Частину 4 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 1-2/2013 щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання тільки діючих суддів Конституційного Суду України залишено без змін.

Положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які визнано неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України даного рішення, а саме з 03.06.2013 року, тому вимоги позивача нарахувати та здійснити виплату щомісячного грошового утримання в розмірі 86% суддівської винагороди судді місцевого суду з 19.12.2013 року є безпідставними. Просила суд відмовити у задоволені позову.

Третя особа Управління Державної казначейської служби у судове засідання не з"явились, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за наступних підстав.

ОСОБА_1 згідно наказу начальника Донецького обласного управління юстиції №469 від 24 липня 1998 року був звільнений з посади заступника голови суду Волноваського району Донецької області у відставку. Має стаж суддівської роботи більш 23 років, перебуває на обліку управління з 1998 року, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

19 грудня 2013 року позивач звернувся до управління із заявою якою просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Донецькій області від 05 грудня 2013 року №08-23/1555 відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді у відставці на підставі ст. 129 ЗУ «Про судоустрій і статус судів», складає на цей час 20097,00 гривень.

Відповіддю начальника управління ПФУ №115(6/3)М-17-01-15 від 17.01.2014 року відмовлено йому в перерахуванні щомісячного довічного грошового утримання, оскільки перерахунок довічного грошового утримання Законом України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України.

Діяльність позивача як судді, є публічною службою в розумінні пункту 15 статті 3 КАС України, спір пов'язаний з проходженням публічної служби, вирішення якого правомірно здійснене за правилами наведеного кодексу, виходячи з компетенції адміністративних судів встановленої пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 138 Закону України від 7 липня 2010 року № 245 3-УІ «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

До змін, внесених Законом України № 3668, частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 мали таку редакцію: «Судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу», або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Таким чином, законом виключно для суддів у відставці встановлюється щомісячне довічне грошове утримання або за їх вибором пенсія державних службовців, що є гарантією забезпечення незалежності суддів.

Одержання суддею щомісячного довічного грошового утримання обумовлене винятково наявністю стажу роботи на посаді судці не менше двадцяти років та виходом у відставку і не залежить від досягнення суддею пенсійного віку, передбаченого в частині першій статті 138 Закону № 2453, в тому числі перехідного віку, визначеного у другому реченні цієї частини для суддів - чоловіків, які народилися до 31 грудня 1955 року.

Отже, змінивши вік, після досягнення якого судді мають можливість реалізувати право на вибір матеріального забезпечення, а саме одержувати пенсію державних службовців або за їх вибором щомісячне довічне грошове утримання, Верховна Рада України здійснила свої конституційні повноваження, не порушивши при цьому положення статті 126 Конституції України щодо граничного віку працюючого судді та гарантій незалежності суддів, положення частин першої, другої статті 138 №2453 узгоджуються з Конституцією України.

З 1 січня 2011 року стаття 43 Закону України «Про статус суддів» та Постанова Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів» у відповідності з пункту другого Прикінцевих та Перехідних Положень до Закону України № 2453 втратили свою чинність, однак, відповідно до його норм, із внесеними до нього змінами, які діють з 1 жовтня 2011 року, положення щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, аналогічні положенню колишнього Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року. відповідають частині 3 статті 138 вказаного вище Закону 2453.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці прямо залежить від розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Оскільки положеннями статті 43 Закону України «Про статус суддів» в редакції 1992 року, так і положенням Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 07.07.2010 року, розмір щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці встановлений від відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися в разі підвищення заробітної плати працюючого судці. У зв'язку з тим, що з 1 грудня 2013 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік підвищення, відповідач зобов'язаний провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з довідки ТУ ДСА України в Донецькій області, відповідно до заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Довідка ТУ ДСА України в Донецькій області складена відповідно до фактичної заробітної плати судці встановленої ст. 129 Закону України № 2453.

Згідно частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Відповідно до частини 4 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі зміни розміру грошового утримання діючих судців Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового

утримання. За нормами частини п'ятою цієї статті довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Разом з тим, стаття 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» регулюючи порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, не містить підстав забороняючих перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці судів загальної юрисдикції, господарських судів, спеціалізованих судів тощо.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 03.06.2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті другої, абзацу другого пункту 2 розділу другого «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» права щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці було встановлено, що частина третя статті 138 Закону України № 2453 до внесених Законом № 3668 змін передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судці, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, визначений Законом 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон №3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Отже, частина третя статті 138 Закону України 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного Закону України. Цим же рішенням Конституційного Суду України встановлено порядок його виконання, а саме: - підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону №2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України; частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону України №3668. яка суперечить Конституції України не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону України № 2453 в редакції до змін, внесених Законом №3668 а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Перше, друге, трете речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668. що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку", та четверте речення частини п'ятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами, внесеними Законом № 3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453. Дія абзацу другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання)».

Виходячи з вищенаведених положень закону, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

У зв'язку з зазначеним та вищевикладеним, відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є неправомірною.

Порядок видачі документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Правлінням Пенсійного Фонду України 25 січня 2008 року не можуть регулювати порядок знаходження судді у відставці і обмежувати права осіб, які отримали право на відставку та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання раніше, оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, тому Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі зобов'язано керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Виходячи з норм статті 58 Конституції України та висновків, викладених у рішеннях Конституційного суду України від 22 травня 2008 року і від 03 червня 2013 р № 3-рп-2013 випливає висновок, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, які були встановлені на час виходу у відставку (тобто на 1998 рік) не можуть бути обмежені або скасовані, а ні новим законом, а ні внесенням змін до чинного Закону. Оскільки на день виходу позивача у відставку, умови призначення, виплати та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, були визначені статтею 43 Закону України «Про статус суддів» та Постановою Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів». вимоги позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді без обмеження розміру грошового утримання, є законними і обґрунтованими. Пропорційність розміру має визначатись пропорційності дії норми права у часі.

З матеріалів справи вбачається, що відносини публічної служби виникли раніше, тобто до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010року зі змінами, що набрали чинності з 01.10.2011року. Щомісячне довічне грошове утримання позивачу призначено і визначено на підставі чинного на той період Закону України «Про статус суддів», згідно якого йому надавалося право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у разі підвищення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Суд враховує той факт, що відповідно до пункту другого розділу другого Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне, довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом з дня набрання Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року законної сили, а саме з 5 червня 2013 року.

Суддівська винагорода, з якої підлягає обчислення пенсії, визначена на законодавчому рівні та встановлена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Доводи управління щодо відсутності нормативного документу, який би встановлював механізм здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, та як наслідок відсутності підстав для проведення такого перерахунку є безпідставним. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Право на виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у розмірі грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді врегульовано пунктом 8 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. у справі №1-2/2013, і виникає з 05.06.2013 р.

ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ у Волноваському районі з заявою про перерахунок довічного грошового утримання 19.12.2013 року, тому саме з цього дня у нього виникло право на перерахунок та отримання довічного грошового утримання у розмірі 86% заробітку працюючого на відповідній посаді судді за довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області №08-23/1555 від 05.12.2013 року як і просить він в позовних вимогах, внаслідок чого позовні вимоги задоволені повністю.

Керуючись 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі про визнання дій неправомірними, про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі щодо відмови у перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання з 19 грудня 2013 року у розмірі 86 % заробітку працюючого на відповідній посаді заступника голови суду за довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 08-23/1555 від 05.12.2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання як судді у відставці у розмірі 86 % заробітку працюючого на відповідній посаді заступника голови суду за довідкою територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 08-23/1555 від 05.12.2013 року з 19 грудня 2013 року без обмеження розміру щомісячного грошового утримання, з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

суддя Є.І.Мохов