Справа № 500/2312/15-а
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2312/15-а
Провадження № 2-а/500/95/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді - Адамова А.С.

при секретарі - Бубіліч Т.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача - Щербини О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплати пенсії, визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за вислугою років на пільгових умовах; визнати протиправним та скасувати рішення № 62 від 25.07.2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити пенсію за вислугу років на пільгових умовах згідно списку 2 розд. ХХХ п. 1 відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Постанова Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року) та списку за вислугу років на підставі ст. 55 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Постанова Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 р.); зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити нарахування та виплату пенсії за вислугу років з дня звернення за пенсією - 04.06.2014 року; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 04.06.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІУ та ст. 55 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку № 2, однак рішенням управління Пенсійного фонду в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області № 62 від 25.07.2014 року йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки право на пенсію за вислугу років мають чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців, а згідно наданих довідок в наявності у ОСОБА_1 12 років 4 місяця 7 днів пільгового стажу. На думку позивача відповідачем безпідставно не враховано до трудового стажу період відгулів, які надавалися позивачу і про що зазначено у довідках.

Згідно заперечень, наданих управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що у ОСОБА_1 відсутні необхідні 12 років 6 місяців спеціального стажу роботи. Загальний стаж роботи складає 39 років 2 місяця 12 днів, в тому числі 3 місяця 19 днів стаж по СП № 2 ст.100 та 12 років 18 днів стаж за вислугу років. Відповідач зазначає, що неможливо до пільгового стажу віднести виплати компенсації за відгули по 01.03.1978р. та по 08.12.1978р. у зв'язку із закінченням виробничої практики та із призовом на військову службу. Щодо скасування рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області винесено рішення № 62 від 25 липня 2014 року, то відповідно до ст. 99 КАС України позивач пропустив строк звернення до суду. У зв'язку з чим необхідно залишити позовну вимогу ОСОБА_1 щодо скасування зазначеного рішення без розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представники підтримали заявлені позовні вимоги. Також у судовому засіданні позивач та його представники наголосили, що ОСОБА_1 протиправно не зараховано до трудового стажу для призначення пенсії період проходження ним військової строкової служби.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав викладену позицію по суті спору. Щодо включення до спеціального стажу строку військової служби позивача, представник відповідача наголосив на відсутності передбаченого законодавством порядку заліку вказаного періоду до стажу ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року позивач звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про призначення йому пенсії за вислугу років.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області винесено рішення № 62 від 25 липня 2014 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до ст. 55 п. «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Згідно наданих довідок № 90 від 08.07.2013 року, № 47 від 10.06.2009 року та за результатами акту перевірки в наявності у ОСОБА_1 12 років 4 місяця 7 днів пільгового стажу. Право на призначення пенсії за віком ОСОБА_1 набуде після 18.05.2019 року (у 60 років).

06.03.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про надання копії рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про результати перевірки щодо призначення йому пенсії за вислугу років. Листом управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області № 28/П-01 від 18.03.2015 року позивачу повідомлено, що після надходження заяви про призначення пенсії за наявності документів необхідних для призначення, управління, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення або відмову в призначенні пенсії, тобто, рішення приймає управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області.

24.03.2015 року позивач звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про перегляд пенсійної справи, скасування рішення № 62 від 25 липня 2014 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Листом управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області за № 4273/04 від 14.04.2015 року позивачу повідомлено, що за наданими позивачем документами стаж за спеціальністю становить 12 років 04 місяці 07 днів, що на призначення даного виду пенсії права не дає.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім наступного випадку, коли пенсія призначається з більш раннього строку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, за умови наявності необхідного пільгового стажу.

Згідно з п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (долі - Постанова № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книга. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови № 637 передбаченого, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно трудової книжки позивача він має наступний стаж: 19.08.1977 року - зарахований механіком рефрижераторного поїзду на період проходження виробничої практики; 07.12.1977 року - звільнений у зв'язку із закінченням строку проходження виробничої практики; 20.07.1978 року - зарахований механіком рефрижераторного поїзду після закінчення технікуму; 30.10.1978 року звільнений у зв'язку з проходженням військової служби; проходження військової служби з 11.11.1978 року по 11.11.1980 року; 15.01.1981 року прийнятий механіком рефрижераторного поїзду; 17.02.1981 року - Одеська-Кишинівська залізнична дорога була перейменована у Одеську залізничну дорогу; 12.04.1982 року був призначений на посаду начальника рефрижераторного поїзду; 10.08.1983 року був звільнений за власним бажанням; 03.11.1983 року був прийнятий на посаду механіка рефрижераторного поїзду; 05.11.1983 року був призначений на посаду начальника рефрижераторного поїзду; 13.07.1995 року був звільнений у зв'язку з переводом ст. Ізмаїл Одеської залізничної дороги.

Відповідно до абзацу 1 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Згідно до довідки № 47 від 10.06.2009 року, наданої Каховським вагонним депо Одеської залізниці, ОСОБА_1 працював повний робочий день у вагонному депо Каховка, простоїв виробництва не було, відпустки без збереження заробітної плати не надавались: - з 20.07.1978 року по 30.10.1978 року - виконував організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, дотримання температурного режиму при перевезенні вантажів рефрижераторним рухомим складом, забезпечував робочий стан обладнання і механізмів рефрижераторного поїзду, за професією механіка рефрижераторного поїзда та інших робіт не виконував - 0 років 3 місяці 10 днів; - з 15.01.1981 року по 08.10.1981 року - виконував організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, дотримання температурного режиму при перевезенні вантажів рефрижераторним рухомим складом, забезпечував робочий стан обладнання і механізмів рефрижераторного поїзду, за професією механіка рефрижераторного поїзда та інших робіт не виконував - 0 років 8 місяців 23 дні; - з 03.11.1983 року по 05.11.1983 року - виконував організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, дотримання температурного режиму при перевезенні вантажів рефрижераторним рухомим складом, забезпечував робочий стан обладнання і механізмів рефрижераторного поїзду, за професією механіка рефрижераторного поїзда та інших робіт не виконував - 0 років 0 місяців 2 дні.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки №90 від 08.07.2013р. ОСОБА_1 працював повний робочий день у Каховському рефрижераторному вагонному депо: 19.08.1977р.нак.№ 138 від 19.08.1977р.-прийнятий на час виробничої практики механіком рефрижераторного поїзду; 07.12.1977р.нак.№201 від 06.12.1977р.- звільнений у зв'язку із закінченням виробничої практики з виплатою компенсації за відгули по 01.03.1978р.; 20.07.1978р.нак.№81 від 20.07.1978р.- прийнятий механіком рефрижераторного поїзду; 30.10.1978р.нак.№139 від 30.10.1978р-звільнений у зв'язку із призивом на військову службу з виплатою компенсації за відгули по 08.12.1978р. За час роботи простоїв виробництва не було, відпустки без збереження заробітної плати не надавались: з 19.08.1977р/нак.138 від 19.08.1977р/по 07.12.1977р/нак.№201 від 06.12.1977р/.- виконував організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, дотримання температурного режиму при перевезенні вантажів рефрижераторним рухомим складом, забезпечував робочий стан обладнання і механізмів рефрижераторного поїзду, за професією механіка рефрижераторного поїзду, та інших робіт не виконував, що передбачено сп.2 розд.ХХХ п. 1 відповідно до ст. 100. Закону України "Про пенсійне забезпечення" /Пост.Ради Мін.СРСР№1173 від 22.08.56р./ - 0років 3місяці 19днів; з 20.07.1978р /нак.№81 від 20.07.1978р/ по 30.10.1978р./ нак.№139 від 30.10.1978р /- виконував організацію перевезень та забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, дотримання температурного режиму при перевезенні вантажів рефрижераторним рухомим складом, забезпечував робочий стан обладнання і механізмів рефрижераторного поїзду, за професією механіка рефрижераторного поїзду, інших робіт не виконував, що передбачено сп.2 розд.ХХХ п.1 відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення " /Пост.Ради Мін.СРСР №1173 від 22.08.56р./ - 0 років 3 місяці 11 днів.

Законність наданих довідок не заперечується сторонами.

Як вбачається з листа управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області № 28/П-01 від 18.03.2015 року у пільговий стаж йому враховано наступні періоди: 19.08.1977р. - 07.12.1977р. за СП №2 ст.100 згідно довідки №90 від 08.07.2013р., наданої Вагонним депо ст.Каховка; 20.07.1978р.-30.10.1978р., 15.01.1981р.-07.10.1981р., 03.11.1983р.-04.11.1983р. вислуга років згідно довідки №47 від 10.06.2009р., наданої Каховським вагонним депо; 01.07.1984р.-13.07.1995р. вислуга років згідно довідки №47 від 10.06.2009р. У судовому засіданні представник відповідача підтвердив обґрунтованість включення вказаних періодів до пільгового стажу позивача. При цьому представник відповідача зазначив про помилковість зазначення у вказаній відповіді про неврахування до пільгового стажу періоду виробничої практики з 19.08.1977р.-07.12.1977р., яка в дійсності була зарахована.

При цьому у пільговий стаж позивача обґрунтовано не зараховано періоди, за які проводилися виплати компенсації за відгули по 01.03.1978р. (за період з 19.08.1977р. по 07.12.1977р.) та по 08.12.1978р. (за період з 20.07.1978р. по 30.10.1978р.). Так позивачу були враховані періоди з 19.08.1977р. по 07.12.1977р. та з 20.07.1978р. по 30.10.1978р., які ним були відпрацьовані. Періоди після його звільнення не можуть бути включені до пільгового стажу з огляду на те, що у цей час він не працював, а лише отримав компенсаційні виплати за відгули. Чинним законодавством не передбачено можливість включення до пільгового стажу для призначення пенсії фактично невідпрацьованих періодів, по які здійснювалась компенсація за відгули.

Однак відповідачем безпідставно до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за вислугу років не було включено період його служби в Радянській Армії з 11.11.1978р. по 28.10.1980р.

Згідно із статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба і перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Статтею 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» передбачено, що час проходження військової служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу роботи на державній службі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи, що як до призову на строкову військову службу так і після проходження служби позивач працював механіком рефрижераторного потягу, а час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», необхідно зарахувати позивачу строкову військову службу за період з 11.11.1978р. по 28.10.1980р. до стажу роботи, який відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2014 року у справі № К/800/38141/13, № рішення 36871338, (головуючий - Донец О.Є.).

Враховуючи викладене, з урахуванням безпідставно невключеного відповідачем до спеціального стажу періоду проходження строкової військової служби, відповідач підпадає під дію п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з огляду на те, що його стаж складає більше ніж 12 років 6 місяців на зазначеній у вказаній статті роботі.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно із ч.2 ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу ніж зазначена у п.п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, виходячи з чого резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що гарантує виконання судової постанови та отримання позивачем сум згідно проведеного перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області про визнання протиправними дії щодо відмови у призначенні та виплати пенсії, визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та зобов'язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області № 62 від 25 липня 2014 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області, тобто з 04 червня 2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три)грн. 08коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 04.06.2015р.

Суддя: А.С.Адамов