Справа № 819/1291/14-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/8335/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі та відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2014 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання протиправними дій та розрахунку, -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року відкрите акціонерне товариство «Тернопільське об'єднання «Текстерно» (далі - ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно») звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі (далі - УПФУ в м. Тернополі) по виставленню позивачу до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» по пенсіонерах після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», неправомірними;

- визнати розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з червня 2014 року в частині відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірним.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2014 року у справі № 819/1291/14-а вказаний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФУ в м. Тернополі по виставленню до відшкодування розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з червня 2014 року в частині пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Визнано неправомірним та скасовано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з червня 2014 року в частині пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на загальну суму 15369,24 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначена постанова в апеляційному порядку оскаржена сторонами.

У поданій апеляційній скарзі УПФУ в м. Тернополі просить скасувати вказане судове рішення в частині частково задоволення позову. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011 року (набрав чинності з 01.10.2011 року) збережено вимоги щодо віку та стажу, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. А тому, на думку апелянта, відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У своїй апеляційній скарзі ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обов'язок компенсації заявлених витрат до досягнення пенсіонерами віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», може поширюватися виключно на пільгові пенсії, призначені після 28 квітня 2013 року, тобто після внесення до абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» змін, а саме заміни слів і цифр «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску».

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що скарги не підлягають задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно», суд першої інстанції виходив із того, що УПФУ в м. Тернополі на адресу ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з 2013 року, в якому щодо пенсіонерів, які працювали у позивача у стовпчику « 4» зазначена дата досягнення особами пенсійного віку, а саме: ОСОБА_1 - 01.01.2013 року, ОСОБА_2 - 31.12.2012 року, ОСОБА_3 - 18.02.2013 року, ОСОБА_4 - 26.01.2013 року, ОСОБА_5 - 21.02.2013 року, ОСОБА_6 - 09.02.2013 року, ОСОБА_7 - 07.03.2013 року, ОСОБА_8 - 20.01.2013 року, ОСОБА_9 - 24.02.2013 року, ОСОБА_15 - 15.03.2013 року, ОСОБА_11 - 08.03.2013 року, ОСОБА_16 - 10.04.2013 року, ОСОБА_13 - 09.04.2013 року, ОСОБА_14 - 26.04.2013 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що станом на 28.04.2013 року ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» виконало свій обов'язок перед управлінням ПФУ щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, а отже і припинилися правовідносини між позивачем та відповідачем з цього приводу.

Разом із тим, в частині позовних вимог щодо інших 39 пенсіонерів, які станом на 28.04.2013 року не досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку, що правовідносини між ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» та УПФУ в м. Тернополі щодо обов'язку позивача відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати з виплати і доставки таких пенсій не припинились і позивачу продовжено строк виконання обов'язку щодо відшкодування витрат у відповідності до вимог законодавства після 08.04.2013 року, а отже в цій частині позову слід відмовити.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Судом встановлено, що УПФУ в м. Тернополі надсилались на адресу ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в яких вказувався щомісячний розмір фактичних витрат на виплату і доставку пенсії. У вказаних розрахунках у стовпчику « 4» вказувалась дата досягнення особами пенсійного віку.

Зокрема, УПФУ в м. Тернополі надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2013 року, в якому щодо пенсіонерів, які працювали у позивача, у стовпчику « 4» зазначена відповідна дата досягнення пенсійного віку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору до Пенсійного фонду України, яким є відповідач об'єктом оподаткування були також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року (набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом із тим, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року пенсіонери ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_14 досягли передбаченого законом віку 55 років для отримання пенсії на пільгових умовах, а отже подальше збільшення пенсійного віку вказаним Законом на них поширюватися не може з огляду на приписи ст. 58 Конституції України.

Відтак, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що за таких обставин відповідач не повинен проводити відшкодування коштів на виплату та доставку пенсій по пенсіонерах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_14

При цьому, апеляційний суд погоджується і з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача щодо інших 39 пенсіонерів, які станом на 28.04.2013 року не досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і яким було збільшено граничний вік до якого обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» правовідносини між ВАТ «Тернопільське об'єднання «Текстерно» та УПФУ в м. Тернополі щодо обов'язку позивача відшкодовувати пенсійному фонду фактичні витрати з виплати і доставки таких пенсій не припинились, то з набранням чинності такими змінами в законодавстві позивачу продовжено строк виконання обов'язку щодо відшкодування витрат у відповідності до вимог законодавства після 08.04.2013 року.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі та відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2014 року у справі № 819/1291/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

Л.П.Іщук