Справа № 2-а-1844/11
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1844/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2011 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Гура А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення та визнання дій відповідача протиправними,

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2011 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 012456, виданим 10.12.1992 року, і відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року з послідуючими змінами та доповненнями, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат за 2008-2010 роки. Але відповідач, щорічно виплачуючи позивачеві в 2008 -2010 роках по 100 грн. всупереч вимогам закону, порушує його право на отримання даної виплати, що стверджується довідкою № 691 від 11.04.2011 року. Тому він звернувся до суду та просить постановити рішення про визнання протиправними такі дії відповідача та стягнути з нього на його користь недоплачену щорічну допомогу на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2008-2010 роки в сумі 9840 грн., виходячи з розмірів, передбачених, п.4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 22.04.2011 року відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог за період з 2008 року по 2010 рік.

Відповідач, скориставшись своїм правом, надав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнає і просить відмовити в їх задоволенні, мотивуючи тим, що: позивачем пропущені строки позовної давності звернення до суду за захистом своїх прав про недоплату йому грошової допомоги в період 2008 2010 року, оскільки ст.99 КАС України встановлений шестимісячний строк звернення до суду, починаючи з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а позивач не надав жодних доказів поважності пропуску строку звернення до суду, в той час як отримував щорічно таку допомогу і мав можливість своєчасно звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 відповідач керувався ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року, згідно з яким Кабінету Міністрів України надане право на розяснення порядку застосування цього Закону. Останній своєю постановою від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановив щорічну допомогу на оздоровлення ліквідаторам другої категорії у розмірі 100 грн.

Вказана постанова є обовязковою для виконання місцевими органами державної виконавчої влади, тому управління керувалось саме нею і виплачувало грошову допомогу на оздоровлення згідно з сумою виділених для цих цілей коштів головним розпорядником коштів державного бюджету.

На цих підставах представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову позивачеві.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суддя вважає їх достатніми для прийняття постанови, та дійшов до наступного:

Виходячи зі змісту ст. 3 та п.2 ч.1 ст. 17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно-правовими.

Судом встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що стверджується посвідченням серії А № 012456, виданим 10.12.1992 року (а.с.9)

Враховуючи зазначений статус, ОСОБА_1 має право на отримання належної щорічної допомоги на оздоровлення, згідно вимог ч.4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Крім того, основним законодавчим актом держави є Конституція України, ст. 95 якої чітко встановлено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тому норми, які вводяться Законом «Про Державний бюджет»діють протягом бюджетного року, є безумовними та пріоритетними відносно інших законів.

Законами про державний бюджет встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 01 квітня 2009 року по 01.07.2009 року складає 625 грн., з 01 липня по 1 жовтня 2010 року - 888 грн.

П. 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року текст ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»викладений в такій редакції : «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям , які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Постановою Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»встановлено щорічну допомогу на оздоровлення ліквідаторам другої категорії у розмірі 100 грн.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Лебединського міськвиконкому № 691 від 11.04.2011 року, за 2008 рік позивачеві виплачена щорічна допомога на оздоровлення 14 березня 2008 року в розмірі 100 грн. Отже, на момент виплати допомоги ОСОБА_1 в 2008 році діяла вищевказана постанова Кабінету Міністрів України, тому управлінням вірно виплачена допомога на оздоровлення у відповідності до діючих на той час законодавчих актів і підстав для задоволення позову в цій частині немає.

22.05.2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-РП/2008 року зміни, внесені п. 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно зі ст.. 147 Конституції України Конституційний суд України вирішує питання про відповідність Законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та Законів України.

Відповідно до ст.. 150 Конституції України, рішення Конституційного суду України є обовязковим на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, Закони інші правові акти, або їх окремі положення що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 19 Конституцій України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року за № 10рп/2008, починаючи з 22.05.2008 року відповідач відповідно до ч. 4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинен був здійснювати виплату позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Довідкою управління соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області № 691 від 11.04.2011 року ( а.с. 13) зазначено, що виплата в 2009 році була проведена 10.06.2009 року, а в 2010 році - 10.08.2010 році - в сумі по 100 грн.

Враховуючи викладене, вважаю, що виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, як ліквідатору наслідків аварії Чорнобильської катастрофи в 2009 та 2010 роках проведено не вірно, оскільки, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами, розмір щорічної грошової допомоги на оздоровлення визначається відповідно до п.4 ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і не може бути зменшений. Такі виплати позивачу проводились в менших розмірах, встановлених бюджетним законодавством, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної допомоги, оскільки, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу не виконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначеною нормою Закону.

Що стосується строків позовної давності для звернення до суду, вважаю, що позивачем зазначені строки не пропущені, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»від 08.02.1995 року № 39/95-ВР , в якій передбачено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи, не обмежується строком давності. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу допомоги в належному розмірі, вважаю за необхідне визнати протиправними дії відповідача по не виконанню приписів ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які призвели до порушення прав позивача на своєчасне нарахування, отримання щорічної допомоги на оздоровлення в 2009- 2010 роках.

Вимоги позивача про стягнення з Управління недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування доплат замість органу, якому надані такі повноваження.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом зобовязання відповідача здійснити позивачеві перерахунок та виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно вимог ст.48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням здійснених виплат».

Відповідно до ч.3 ст. 183-2 та ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ч.3 ст. 22 , 46, 64 Конституції України, рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008р, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»та «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. ст. 6, 7, 11, 71, 86, 159, 160-163, 183-2, 256 КАС України ,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до ст.. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2009 та 2010 роки.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення - за 2009 - 2010 роки, відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Харківської області через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної постанови.

Суддя Гура А. О.