Справа № 808/2652/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року 17 год. 30 хв. Справа № 808/2652/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В..

представника позивача Білик О.В.

представника відповідача Лактіонової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецтсаль» ім. А.М. Кузьміна» (далі - позивач або ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач або Запорізька митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1 від 20.11.2014 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2014/00316 від 20.11.2014 за ВМД № 112030000/2014/020196.

Позивач вважає, що ним для митного оформлення були подані всі необхідні документи, які підвереджують митну вартість товару за обраним методом, відповідачем було безпідставно витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, та крім того вважає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості, відповідач фактично встановив іншу ціну, у зв'язку з чим зазначає, що рішення митного органу прийнято безпідставно та всупереч вимогам чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та надала суду пояснення в їх обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила у повному обсязі, про що подала до суду заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких позов не визнає в повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити. Вказує на ту обставину, що після проведення аналізу рівня митної вартості товару, митне оформлення якого вже здійснено, виявлено, що митна вартість ввезеного товару значно відрізнялась від рівня митної вартості товарів, імпортованих на митну територію України, у зв'язку з чим митним органом були прийняті відповідні рішення про коригування митної вартості товару. Вважає оскаржувані рішення обґрунтованими, і тому підстав для їх скасування не вбачає.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2014 між позивачем (Покупець) та Фірмою «INTERCOMMODITIES SA», Парадізо-Лугано, Швейцарія (Продавець), укладено Контракт купівлі-продажу виливниць № 2014/MOULDS відповідно до умов якого Продавець передає, а Покупець придбає виливниці, виготовлені з чавуну з кулястим графітом, з обробленими головною та донною частинами, кількість, якість, ціна, вартість, строки та умови постачання якого визначені в Специфікаціях (Додаток № 1), які є невід'ємною частиною даного контракту. Ціна товару зазначається в Додатку № 1. Кінцева сума контракту визначається сумою вартості всіх специфікацій, та сума контракту не повинна перевищувати 3000000 євро. Продаж товару відбувається на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 року. Вантажовідправник - Lintorfer Eisengiesserei GmbH. Оплата здійснюється банківським переказом у розмірі 100% вартості товару, що поставляється, протягом 120 днів від дати відвантаження товару зі складу Продавця. Валюта платежу та контракту - євро. Строк дії контракту до 31.12.2015 (а.с. 16-20).

Згідно Додатку № 1 до контракту (Специфікація № 3 від 05.08.2014), продукцією, що поставлялася є: виливниця 4,5 т у кількості 30 штук, ціна за 1 штуку - 5880 євро, вартість - 176400 євро; виливниця 4,8 т у кількості 30 штук, ціна за 1 штуку - 6210 євро, вартість - 186300 євро; виливниця 6,5 т у кількості 20 штук, ціна за 1 штуку - 6683 євро, вартість - 133660 євро; виливниця 1,0 т у кількості 15 штук, ціна за 1 штуку - 2052 євро, вартість - 30780 євро; виливниця 3,6 т у кількості 50 штук, ціна за 1 штуку 4686 євро, вартість - 234300 євро. Умови поставки: DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс в редакції 2010 року. Загальна вартість за контрактом - 1938726,90 євро (а.с. 31).

З метою проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару, згідно вищевказаного додатку, позивачем до митного органу 12.11.2014 подана електронна митна декларація № 112050000/2014/020196 (а.с. 21-23).

Відповідно до даної митної декларації митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту.

Разом із вказаною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: контракт купівлі-продажу виливниць № 2014/MOULDS; специфікація № 3 від 05.08.2014; лист № 213-1513 від 10.09.2014, лист № 11/2743 від 26.05.2014; звернення про випуск товарів; комерційний інвойс № ІМ-14-066 від 21.10.2014; ProForma INVOICE 42.854; DELIVERY NOTE № 28.545; сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація № MRN 14DE29E8; комерційний інвойс № ІМ-14-067 від 22.10.2014; ProForma INVOICE 42.862; DELIVERY NOTE № 28.547; сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація № MRN 14DE43Е9; комерційний інвойс № ІМ-14-068 від 22.10.2014; ProForma INVOICE 42.863; DELIVERY NOTE № 28.548; сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація № MRN 14DE79Е3; лист Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-420 від 12.08.2014; сертифікати походження № L756606, L756607, L756605; лист ДП «Запоріжжястандартметрологія» № 1/2743; лист Запорізької торгово-промислової палати б/н у відповідь на № 213-1445 від 28.08.2014, та інші документи, визначені в поданій митній декларації та доповненні до неї (а.с. 16-22, 31, 37-87).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару «виливниці з розважуванням», заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 12.11.2014 № 112030000/2014/020196, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару (відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості). В документах наявні розбіжності: 1) в CMR №№ 436407, 437599, 44558 відсутні умови поставки товару; 2) в наявних документах, в яких зазначені вартісні показники товару відсутня практична можливість обрахунку суми загальної вартості товару «виливниці», вказані у MRN 14DE29E8, MRN 14DE43Е9, MRN 14DE79Е3; 3) у Висновку Запорізької торгово-промислової палати від 12.08.2014 № ОИ-420 відсутні умови формування вартості товару «виливниці», що унеможливлює проведення обчислення з урахуванням статті 52 Митного кодексу України; 4) вартісні показники, що зазначені в копії листа від 10.09.2014 № 210/2014 не підтверджені документально.

У зв'язку з виявленням зазначених розбіжностей у позивача вимагалось надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) виписку з бухгалтерської документації та інші документи за бажанням (а.с. 26-27).

На повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, декларантом були надані наступні пояснення:

- щодо відсутності умов поставки товару у CMR зазначено, що в Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 57-V (57-16) від 01.08.2006, ВВР, 2006, № 39, статті 341, в статті 6 конвенції перераховано всі данні які повинна містити вантажна накладна, а саме: дата і місце складання вантажної накладної; ім'я та адреса відправника, перевізника; місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; ім'я та адреса одержувача; прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; платежі, пов'язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладення договору до доставки вантажу); інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції. У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: заява про те, що перевантаження забороняється; платежі, які відправник зобов'язується сплатити; сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; перелік документів, переданих перевізнику. Таким чином, умови поставки в CMR вказуватись не повинні;

- в МД країни відправлення відсутні вартісні показники через те, що форма заповнення МД не містить цієї інформації, на підтвердження чого було надано лист компанії Lintorfer від 25.05.2014. Крім того, в графі 7 кожної МД країни відправлення містить номер заказу та номер відвантажувальної відомості, де міститься інформація про номер заказу, його дату, вагу, серійні номери виливниць, відправника, отримувача, номер транспортного засобу перевезення, тощо;

- для митного оформлення було надано лист б/н від 28.8.2014 від Запорізької торгово-промислової палати про умови формування вартості виливниць;

- в якості договору з третіми особами при поданні митної декларації був наданий Заказ № 60-0922/14 від 13.06.2014 між INTERCOMMODITIES SA та виробником «Lintorfer Eisengiesserei GmbH», який має силу контракту, оскільки там прописані вартість, умови поставки, умови розрахунків;

- в якості каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару було надано Калькуляцію вартості виливниць від 28.08.2014 від «Lintorfer Eisengiesserei GmbH». Прайс-листів компанія не має, оскільки виливниці є специфічним товаром, який виробляється за індивідуальними кресленнями, унікальність якого підтверджена листом компанії виробника від 28.05.2014, який було надано в пакеті документів для митного оформлення, і не може мати узагальненої ціни;

- в якості документу, який підтверджує митну вартість товару, також було надано акт експертизи ОИ-420 від 12.08.2014 спеціалізованої експертної організації Запорізька торгово-промислова палата.

Крім того, позивачем зазначено, що ним надано всі наявні документи та інші документи надаватися не будуть (а.с. 29-30).

20.11.2014 Запорізькою митницею надано консультацію щодо митної вартості товару та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом (а.с. 88).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що на вимогу митного органу про надання додаткових документів, декларантом не надані перелічені додаткові документи згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують митну вартість. У органу доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості подібних товарів на рівні 1,33 євро за кілограм, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України. Декларант відмовився від надання додаткових документів, для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів. Органом доходів і зборів прийнято рішення щодо неможливості застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів у зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, відповідно до вимог статей 59, 60 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути застосований тому, що у декларанта немає даних щодо ціни одиниці товару, по якій найбільша партія оцінюваних, ідентичних або подібних (аналогічних) імпортних товарів продається на території України покупцеві, а також немає відомостей по відповідних витратах (витрати на виплату комісійних, сум прибутку й загальних витрат, до яких належать прямі й непрямі витрати, пов'язані зі збутом зазначених товарів, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи, транспортування, страхування і т.п.). Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість) не може бути прийнятий тому, що у декларанта немає інформації щодо вартості матеріалів і витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів, тобто немає калькуляції виробника за вартістю товарів, обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні виробництва для експорту в Україну; загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до місця ввезення на митну території України, на страхування цих товарів та інших витрат, пов'язаних із ввезенням цих товарів в Україну.

Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Для визначення митної вартості товару використана наявна в органу доходів і зборів інформація щодо раніше визнаних (визначених) митних вартостей за другорядними методами з розрахунку 1,33 євро за кілограм (МД № 112030000/2014/014277 від 15.08.2014, № 112030000/2014/19519 від 31.10.2014) (а.с. 88-89).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2014/00316 за поданою митною декларацією № 112030000/2014/020196 (а.с. 90-91).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості.

В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме: подати нову митну декларацію з врахуванням вимог Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 20.11.2014 № 112030000/2014/000259/1.

20.11.2014 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112030000/2014/020820, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій (а.с. 92-93).

Не погоджуючись з Рішенням Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1 від 20.11.2014 та прийнятою Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2014/00316 від 20.11.2014, позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з виявленими, на думку відповідача, розбіжностями від позивача вимагалось подати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про сплату комісійних посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) виписку з бухгалтерської документації, Запорізькою митницею було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

Щодо наявних розбіжностей ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» були надані обґрунтовані пояснення щодо встановлених розбіжностей (а.с. 29-30).

Так, згідно статті 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якої приєдналась Україна згідно Закону України від 01.08.2006 № 57-V, умови поставки товару не є необхідними даними, які має містити вантажна накладна.

Митна декларація країни відправлення не містить вартісних показників ціни товару, оскільки форма заповнення митної декларації не містить цієї інформації, на підтвердження чого було надано лист Lintorfer Eisengiesserei GmbH від 28.05.2014, відповідно до якого зазначено, що при заповненні експортної декларації зазначається загальна вартість товару, проте у зв'язку з введенням нової системи ATLAS, вартість товарів більше не зазначається в декларації, але вона реєструється в системі. Вказана система дозволяє заповнювати декларації через мережу Інтернет та отримувати підтверджені німецькою митницею декларації (а.с. 83-84).

Щодо посилання митниці на висновок Запорізької торгово-промислової палати від 12.08.2014 № ОИ-420 в якому відсутні умови формування вартості товару, суд зазначає наступне.

Загальні правові, економічні та соціальні засади створення торгово-промислових палат в Україні, організаційно-правові форми і напрями їх діяльності, а також принципи їх взаємовідносин з державою визначено Законом України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі - Закон № 671).

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону № 671 торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

Як вбачається із наданого представником позивача експертного висновку № ОИ-420 від 12.08.2014 в ньому міститься як мінімальна ціна на товар, так і максимальна, та ціна задекларованого товару позивачем відповідає ринковій вартості товару на міжнародному ринку (а.с. 86). Крім того, позивачем до митного оформлення надавався лист Запорізької торгово-промислової палати щодо умов формування вартості товару «виливниці» (а.с. 87).

Щодо посилання Запорізької митниці, що вартісні показники в листі № 210/2014 від 10.09.2014 не підтверджені документально, суд зазначає, що зазначений лист складений підприємством INTERCOMMODITIES для додаткового підтвердження вартості виливниць, придбаних ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», та він підтверджує задекларовану митну вартість товару відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

Документальне підтвердження вартості товару, яка встановлена підприємством-імпортером, та з чого вона складається, Митним кодексом України не передбачено.

Також суд не погоджується з твердженням в Рішенні про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1 від 20.11.2014, що декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості, оскільки всі необхідні документи для її визначення вже були надані позивачем при митному оформленні, а щодо виявлених розбіжностей ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» надано обґрунтовані пояснення щодо наявності тих чи інших сумнівів, які були у Запорізької митниці Міндоходів на час проведення митного оформлення товару «виливниці з розважуванням».

З урахуванням викладених обставин справи, суддя приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України, щодо поставки «виливниць з розважуванням» за Контрактом № 2014/MOULDS від 24.04.2014 надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), у зв'язку з чим вважає, що ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на вимогу Запорізької митниці Міндоходів надані всі документи, можливість надання яких об'єктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За змістом статті 57 Митного кодексу України, якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1 не зазначено які числові значення митної вартості товарів, що використані при коригуванні митної вартості, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З дій відповідача та прийнятих рішень не вбачається наявність потреби витребування у позивача додаткових даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, наявність виникнення у нього об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Також суд вважає необґрунтованим посилання в оскаржуваному рішення як на джерело на МД № 112030000/2014/014277 від 15.08.2014 та № 112030000/2014/19519 від 31.10.2014, оскільки зазначені декларації також подавались після прийняття відповідачем рішень про коригування митної вартості, які на даний час оскаржуються позивачем в суді (а.с. 138,141, 149-150, 151, 154, 163-164).

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 112030000/2014/000259/1 від 20.11.2014 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2014/00316 від 20.11.2014 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею Міндоходів Рішення про коригування митної вартості товарів № 112030000/2014/000259/1 від 20.11.2014 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112030000/2014/00316 від 20.11.2014 за ВМД № 112030000/2014/020196.

Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» судові витрати у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн.70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша