Справа № 812/246/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 червня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/246/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря - Вакуленко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБК-97»про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з орендної плати у сумі 37836,91 грн., -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБК-97»про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з орендної плати у сумі 37836,91 грн, який обґрунтовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБК-97» зареєстроване виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради та зареєстровано як платника податків в ДПІ в м.Сєвєродонецьку Луганської області.

Відповідно договору №17 від 28.01.1997 року відповідач має в користуванні земельну ділянку площею 0,4623 га, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, мікрорайон,80, район перехрестя вул..Курчатова-вул.Гагаріна.

У зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з орендної плати за землю у відповідача виник податковий борг у розмірі 37836,91 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих відповідача податковий борг з орендної плати у сумі 37836,91 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, до початку судового засідання надав клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника ДПІ.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ТБК-97» зареєстровано у виконавчому комітеті Сєвєродонецької міської ради, йому присвоєно ідентифікаційний код - 24201163 (а.с. 6).

Як платник податків відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м.Сєвєродонецьку з 24.12.1996 року за № 1851, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків (а.с. 11).

Відповідно до договору №17 від 28.01.1997 року відповідач має в користуванні земельну ділянку площею 0,4623 га, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, мікрорайон,80, район перехрестя вул..Курчатова-вул.Гагаріна (а.с.14).

У відповідності із підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Розділом ХІІІ Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та платою за землю.

Статтею 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим за 12 місяців).

Згідно із пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до пунктів 286.2 - 286.3 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

У відповідності із підпунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (підпункт 287.4 статті 287 Податкового кодексу України).

Згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У зв'язку з несплатою податкових зобов'язань з орендної плати за землю у строки, передбачені законодавством, у відповідача виник податковий борг на загальну суму 37836,91 грн., а саме:

- 7567,37 грн. згідно декларації №130002338 від 12.02.2013 року (термін сплати 30.08.2013);

- 7567,37 грн. згідно декларації №130002338 від 12.02.2013 року (термін сплати 30.09.2013);

- 7567,37 грн. згідно декларації №130002338 від 12.02.2013 (термін сплати 30.10.2013);

- 7567,37 грн. згідно декларації №130002338 від 12.02.2013 (термін сплати 30.11.2013);

- 7567,37 грн. згідно декларації №130002338 від 12.02.2013 (термін сплати 30.12.2013).

Відповідно до п.20.1.18 ст.20 Податкового кодексу України Державна податкова інспекція має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в м. Сєвєродонецьку Луганської області 01.10.2012 року було винесено податкову вимогу форми «Ю» №191 (а.с.9).

Однак сума заборгованості зі сплати орендної плати за землю на час розгляду справи відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст.295 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 94, 158-163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБК-97»про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих боржника з орендної плати у сумі 37836,91 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБК-97» (, адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул..Гагаріна,100) на користь Державного бюджету України (р/р № 0080 код платежу 13050200, банк ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач УК у м. Сєвєродонецьку, код отримувача 37944909) кошти з рахунків у банках, що обслуговують платника податків, на суму податкового боргу з орендної плати за землю в розмірі 37836,91 грн. (тридцять сім тисяч вісімсот тридцять шість гривень 91 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.С. Шембелян