Справа № 22-а-21527/11
Суддя: Ляховська І. Є.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 10.3.2 (3) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ляховська І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ляховської І.Є.,

суддів: Барильської А.П., Карнаух В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кривого Рогу про визнання відмови у перерахунку пенсії неправомірною, зобовязання провести перерахунок пенсії та стягнення недорахованої пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (далі УПФУ в Довгинцівському районі) про визнання відмови у перерахунку пенсії неправомірною, зобовязання провести перерахунок пенсії та стягнення недорахованої пенсії, посилаючись на те, що йому як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи з 01.01.2006 року не проводиться перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому просив суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про відмову в перерахунку пенсії і додаткової пенсії, зобовязати відповідача усунути зазначені порушення, зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії у відповідності з вимогами п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням 6 мінімальних прожиткових мінімумів для осіб непрацездатного віку, зобовязати відповідача здійснити перерахунок за період з 01.01.2006 року по 01.12.2009 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнути з відповідача недоплату по щомісячній державній пенсії 101462,69 грн. та доплату до пенсії 8260,31 грн. за період з 01.01.2006 року по 01.12.2009 року.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу щодо відмови ОСОБА_2 провести перерахунок основної та додаткової пенсії та зобовязано відповідача провести ОСОБА_2, починаючи з грудня 2008 року перерахувати та виплатити недоотриману різницю державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України про Державний бюджет на відповідний рік , із якого визначається мінімальний розмір пенсії. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», й не враховано, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу правомірно виплачує на користь позивача пенсію в розмірі, встановленому Постановами Кабінету Міністрів України. Крім того, судом першої інстанції не звернуто уваги на відсутність бюджетних асигнувань для виплати пенсії.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з участю у ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період з грудня 2008 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01.01.2006 року по листопад 2008 року включно, суд першої інстанції керувався ст.ст. 99, 100 КАС України та виходив з пропуску позивачем строку для звернення до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визнано підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІII групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІII групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію згідно ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не оспорюється відповідачем.

ОСОБА_2 звернувся 03.11.2009 року із заявою про перерахунок його пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, 18.11.2009 року одержав відмову Управління.

Встановлено, що Управління нараховувало та виплачувало позивачу основну та додаткову пенсію відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремих категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», від 28.05.2008 року №530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 26.07.1996 року №831 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 серпня 1996 р., та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 серпня 1996 року»та від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що основна та додаткова пенсії позивачу згідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із розміру, встановленого Постановами Кабінету Міністрів України «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу в період з грудня 2008 року застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згадані вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, не підлягає застосуванню, оскільки згідно з положеннями частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Застосування зазначеної вище Постанови Кабінету Міністрів України істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Безпідставні також посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно яких мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії, суд першої інстанції не визначив початкову та кінцеву дату періоду здійснення перерахунку.

За таких обставин, колегія суддів, вважає необхідним змінити постанову суду, вказавши період зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу перерахувати основну та додаткову пенсію ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто початкову та кінцеву дату проведення перерахунку, а саме - з 18 грудня 2008 р. (дати звернення позивача до суду) по 01 грудня 2009 року.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 березня 2010 року змінити, вказавши період зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу перерахувати основну та додаткову пенсію ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто початкову та кінцеву дату проведення перерахунку, а саме - з 18 грудня 2008 р. по 01 грудня 2009 року.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4