Справа № 826/1353/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1353/15 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Грибан І.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.

за участю:
позивача ОСОБА_5
представника відповідачаРоманової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Національного банку України, третя особа без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", у якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в задоволенні скарги позивача від 23.12.2014; зобов'язати відповідача невідкладно розглянути та в повному обсязі задовольнити скаргу позивача від 23.12.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Відповідачем подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

В судове засідання з'явився позивач, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2014 року ОСОБА_5 направив на адресу НБУ скаргу, в якій, посилаючись на порушення ПАТ "Дельта Банк" умов укладеного з ним Договору та приписів законодавства при відмові в прийнятті до виконання належним чином оформленого платіжного доручення, просив:

невідкладно зареєструвати, прийняти до розгляду і розглянути у встановлений строк скаргу;

встановити наявність факту порушення уповноваженим банком вимог чинного законодавства, в тому числі нормативно-правових актів НБУ, із зазначенням суті та обсягу такого порушення;

на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України вжити усіх необхідних заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства уповноваженим банком ПАТ "Дельта Банк", і також усунути причини та умови, які сприяли цим порушенням;

зобов'язати уповноважений банк ПАТ "Дельта Банк" прийняти до виконання та виконати платіжне доручення скаржника на переказ коштів від 12.12.2014р. №1;

проконтролювати та забезпечити фактичне виконання цього платіжного доручення.

Відповідач листом від 22 січня 2015 року №47/606/4099 повідомив позивача про прийняття до уваги викладеної у скарзі інформації, а також про те, що вона буде використана НБУ під час здійснення банківського нагляду і у разі виявлення порушень, до Банку або його керівників будуть застосовані відповідні адекватні заходи впливу. Відповідач у своїй відповіді звернув увагу позивача на норми чинного законодавства, якими регулюються взаємовідносини, що виникли між ОСОБА_5 і ПАТ "Дельта Банк", зокрема, на положення, закріплені у підпункті 5 пункту 6 постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014р. №758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", відповідно до якого банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000,00 гривень на добу на одного клієнта. Вимоги цього підпункту не поширюються, зокрема, на виплату заробітної плати, витрат на відрядження (у межах норм, установлених законодавством), пенсій, стипендій, інших соціальних та прирівняних до них виплат (крім матеріальної допомоги). Відповідальність банків при здійсненні переказу коштів та судовий порядок спорів, пов'язаних із здійсненням банками переказу, передбачені у статті 32 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні".

Позивач, вважаючи що відповідач скаргу по суті не розглянув, відповідних заходів не вжив, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було вчасно та належним чином розглянуто скаргу ОСОБА_5, в свою чергу незгода заявника зі змістом відповіді на його скаргу не свідчить про безумовне порушення відповідачем вимог Закону України "Про звернення громадян".

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову, при цьому виходить з такого.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" закріплено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Обов'язки органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб під час розгляду скарг визначені статтею зазначеного 19 Закону.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

З матеріалів справи вбачається, що скарга позивача зареєстрована відповідачем 23.12.2014 за вх. № 2709350. Відповідь на скаргу надано листом від 22.01.2015 року №47/606/4099, тобто в межах встановленого Законом строку.

Щодо посилання позивача на невмотивованість відповіді НБУ в контексті вимог, які у скарзі заявляв ОСОБА_5, судова колегія виходить з того, що вказані обставини слід оцінювати виходячи з функцій повноважень та завдань Нацбанку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті. Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті (стаття 6 вказаного Закону).

Інші функції Нацбанку визначені статтею 7 Закону України «Про Національний банк України», а мета та сфера банківського нагляду визначаються в статті 55 цього Закону.

Відповідно до вказаної норми, головна мета банківського регулювання і нагляду - це безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Аналогічні положення закріплено статтею 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках.

Національний банк України для цілей банківського нагляду, відповідно до частини 3 вказаної норми наділений правом отримувати від державних органів та інших осіб інформацію, у тому числі конфіденційну, щодо фінансового/майнового стану засновників банку та осіб, що набувають або збільшують істотну участь у банку, їх ділової репутації, джерел походження коштів, що використовуватимуться для формування статутного капіталу банку.

Відповідно до частини 5 статті 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» при здійсненні банківського нагляду Національний банк України має право вимагати від банків та їх керівників, банківських груп, учасників банківських груп усунення порушень банківського законодавства, виконання нормативно-правових актів Національного банку України для уникнення або подолання небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених таким банкам, або завдати шкоди належному веденню банківської діяльності. У разі якщо Національний банк України при здійсненні банківського нагляду дійшов висновку, що система управління ризиками банку є неефективною та/або неадекватною, банк зобов'язаний на вимогу Національного банку України невідкладно розробити та подати на погодження Національному банку України відповідний план заходів, спрямованих на усунення недоліків.

Так, позивач у своїй скарзі просив зокрема: встановити наявність факту порушення уповноваженим банком вимог чинного законодавства, в тому числі нормативно-правових актів НБУ, із зазначенням суті та обсягу такого порушення; на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України вжити усіх необхідних заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства уповноваженим банком ПАТ "Дельта Банк", і також усунути причини та умови, які сприяли цим порушенням; зобов'язати уповноважений банк ПАТ "Дельта Банк" прийняти до виконання та виконати платіжне доручення скаржника на переказ коштів від 12.12.2014р. №1; проконтролювати та забезпечити фактичне виконання цього платіжного доручення.

Відповідно до частини 9 статті 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Відповідно до частини 2 статті 71 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України Нацбанком здійснюються перевірки.

Згідно з частинами 3 та 6 статті 71 наведеного Закону перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обґрунтованих підстав.

Такі підстави визначені пунктом 1.8 постанови Правління Національного банку України від 17.07.2001р. за №276 "Про затвердження Положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок", і серед визначених підстав для проведення позапланової перевірки звернення громадян відсутнє.

Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, наведені норми законодавства, які визначають завдання, функції, повноваження і принципи організації Національного банку України, який є центральним банком України і особливим центральним органом державного управління, не наділяють фізичну особи правом вимоги щодо проведення Національним банком України установи банку та не передбачає обов'язку НБУ щодо проведення такої перевірки і надання інформації про її результати.

Зі змісту відповіді НБУ на скаргу позивача слідує, що викладена у скарзі інформація прийнята до уваги, її буде використано НБУ під час здійснення банківського нагляду і у разі виявлення порушень, до Банку або його керівників будуть застосовані відповідні адекватні заходи впливу. Відповідач у своїй відповіді звернув увагу позивача на норми чинного законодавства, якими регулюються взаємовідносини, що виникли між ОСОБА_5 і ПАТ "Дельта Банк", зокрема, на положення, закріплені у підпункті 5 пункту 6 постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014р. №758 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України", відповідно до якого банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів у національній валюті через каси та банкомати в межах до 150 000,00 гривень на добу на одного клієнта. Вимоги цього підпункту не поширюються, зокрема, на виплату заробітної плати, витрат на відрядження (у межах норм, установлених законодавством), пенсій, стипендій, інших соціальних та прирівняних до них виплат (крім матеріальної допомоги). Відповідальність банків при здійсненні переказу коштів та судовий порядок спорів, пов'язаних із здійсненням банками переказу, передбачені у статті 32 Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні".

Отже, враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, якими визначається повноваження НБУ і закріплено заборону їх використання не у межах і не у спосіб, визначених законодавцем, зважаючи на зміст наданої Національним банком України відповіді, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем було вчасно та належним чином розглянуто скаргу ОСОБА_5 та надано відповідь стосовно вимог позивача.

Поряд з цим, колегія суддів враховує посилання представника відповідача на ту обставину, що Національним Банком України було проведено перевірку скарги позивача шляхом звернення до ПАТ «Дельта Банк» із вимогою надати пояснення. Так, згідно із наданою у судовому засіданні 28.05.2015 копією електронного повідомлення від 13.02.2014 вих №2/01-17/1770, направленого АТ «Дельта Банк» на адресу НБУ стосовно взаємовідносин, що склалися між позивачем та Банком повідомлено, що було проведено, зокрема, службове розслідування, зазначено, що клієнту (ОСОБА_5) у листі за вих. № 05 - 2681279 від 24 12.2014 були надані рекомендації щодо необхідності звернутися до відділення Банку з метою подання платіжного доручення на здійснення зазначеного переказу грошових коштів, яке б містило всі необхідні дані, а також надання паспорту або документу, що його замінює, для виконання вимогу Постанови Правління НБУ № 496.

Однак, як вбачається із позовних вимог, позивач в даному випаду звернувся до суду у зв'язку із тим, що його скаргу не було задоволено. Разом з тим, неналежність, на думку позивача, розгляду НБУ його скарги фактично зводиться до того, що відповідачем не було виконано заявлених позивачем вимог. Проте, суд першої інстанції з цього приводу вірно звернув увагу, що незгода заявника зі змістом відповіді на його скаргу не може безумовно свідчити про неналежність її розгляду чи необґрунтованість наданої відповіді.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 2 червня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Парінов А.Б.

Грибан І.О.