Справа № 10754/09
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2010 р. справа № 2а-27/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційні скарги ОСОБА_1 та Управління праці і соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2009 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 16.01.2009 звернулась до Заводського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради, в якому зазначає, що вона є застрахованою особою та відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»має право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не менше прожиткового мінімуму. Позивачка просить стягнути недоплачену допомогу за період з 01.04.2007 по 31.12.2008 в сумі 9931гр31коп та зобовязати в подальшому виплачувати допомогу в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років (ас2,16).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтями 99, 100 КАС України (ас24).

Постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2009 позов задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Управління праці і соціального захисту населення щодо нездійснення перерахунку допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму за період з 22.05.2008 по 01.01.2009. В решті позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що Конституційним Судом України скасовані положення законів України про державний бюджет, якими зупинялась дія статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням». Суд визнав неповажною причину пропущення річного строку звернення з адміністративним позовом (ас38).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити та позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що про порушене право стало відомо з відповіді Управління праці і соціального захисту населення від 08.12.2008 на її звернення про перерахунок допомоги. На думку позивачки, оскільки зупинення статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»визнані неконституційними, то вона має право на перерахунок допомоги за весь період починаючи з 01.04.2007 до досягнення дитиною трирічного віку (ас57).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду скасувати. Вказує, що допомога виплачувалась відповідно до чинного законодавства (ас43).

За заявами сторін апеляційний перегляд здійснювався в порядку письмового провадження (ас23,34,60).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходила з наступного:

Згідно наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 з квітня 2007 року перебувала на обліку Управління праці і соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради як застрахована особа та отримувала допомогу по догляду за дочкою ОСОБА_2 03.04.2006рн до досягнення нею трирічного віку. Допомога щомісячно виплачувалась в розмірах, передбачених законами України про державний бюджет на відповідний рік (ас6-11,24).

Відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»в редакції до 01.01.2008, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»дія статті 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням»зупинялась. Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 таке зупинення визнано неконституційним.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином право на виплату допомоги в розмірі прожиткового мінімуму виникло у позивачки після ухвалення рішення Конституційним Судом України з 09.07.2007 по 31.12.2007.

Відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується у встановленому порядку.

Суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог за 2007 рік. ОСОБА_1 не надала ніяких доказів поважності причини пропущення річного строку звернення до адміністративного суду. Ії твердження що про порушення свого права вона дізналась після відмови Управління праці і соціального захисту населення у здійсненні перерахунку допомоги є необгрунтованими. Навпаки, наявність такого звернення свідчить про обізнаність стосовно порушених прав.

В свою чергу, задовольняючи вимоги за 2008 рік, районний суд не врахував що до 01.01.2008 виплата допомоги на дітей для застрахованих осіб регулювалась Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням». Виплата допомоги незастрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування передбачалась Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесені зміни до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», відповідно до яких за цим Законом допомога однаково виплачується як застрахованим так і незастрахованим особам. Зокрема із статті 13 виключені слова: «не застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування»та частина 1 статті 15 викладена в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень».

Пунктом 25 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»виключені статті 40-44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням».

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 положення пункту 25 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»визнані неконституційними. Однак пункт 23 цього ж розділу неконституційним не визнавався.

Отже з 22.05.2008 правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам одночасно регулюються Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми»та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням».

Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення №4-зп від 03.10.1997 у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив що конкретна сфера суспільних відносин не може одночасно регулюватись однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження відносно повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

З огляду на те, що зміни до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»прийняті за часом пізніше, Управління праці і соціального захисту населення в 2008 році правильно виплачувало допомогу у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка набрала чинності з 01.01.2008.

Керуючись статтями 198, 205, 207 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Заводської районної адміністрації Запорізької міської ради задовольнити.

Скасувати постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.04.2009 в частині задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

В задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Л.М. Нагорна

Суддя: Д.В. Чепурнов