Справа № 149/2263/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2263/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Клімик К.О.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

03 червня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області, третя особа - ДП "Вінницький облавтодор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання призначити та здійснити виплату пенсії за віком на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області, третя особа - ДП "Вінницький облавтодор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання призначити та здійснити виплату пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2015 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судове засідання представники сторін, третьої особи не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про його дату, час і місце, а також враховуючи те, що їх явка в судове засідання не визнавалась обов'язковою, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, за наявними у справі матеріалами, при цьому, згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 після досягнення ним 29.03.2014 року 55 річного віку звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відповідачем до пільгового стажу роботи на посадах визначених у Списку № 2, який надавав би йому право на пенсію по досягненню 55 років, зараховано лише час роботи з 14 квітня 1982 року по 21 серпня 1992 року на посаді майстра по новому будівництву у Хмільницькій РШБД.

Відповідно до довідок філії "Хмільницький райавтодор" від 12.06.2014 року ОСОБА_2 за період з 15.04.1982 року по 31.12.1991 року та з 01.01.1992 року по 21.08.1992 року працював за професією/посадою майстра по будівництву автодоріг, що передбачені Списком №2 розділу ХХІХ постанови КМУ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та розділом ХХVІІ підрозділу "б" постанови КМУ СРСР № 10 від 26.01.1991 року.

Як вбачається з трудової книжки позивача та довідки Філії "Хмільницький райавтодор" № 15 від 06.06.2014 року, він працював майстром по новому будівництву у Хмільницькій РШРБД з 15.04.1982 року по 01.10.1992 року та з 15.12.1998 року по 11.10.2011 року. (а.с. 7,8,9). Також з трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що він з 02.10.1992 року по 26.01.1996 року працював на посаді майстра по будівництву автомобільних доріг Хмільницької ДБД Фірми "Агропромшляхбудіндустрія". Вказані посади включені до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою КМУ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та постановою КМ СРСР № 10 від 26.01.1991 року із змінами внесеними постановами КМ СРСР № 497 від 23.07.1991 року та № 591 від 09.09.1991 року, а також постановами КМ України № 162 від 11.03.1994 року, № 773 від 15.11.1994 року, № 36 від 16.01.2003 року.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що станом на 30 березня 2014 року позивач мав загальний трудовий стаж 36 років, а за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України - понад 26 років.

Пунктом 2 Постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 року встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць. Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством, а пунктом 3 вказаної Постанови, керівників підприємств та організацій незалежно від форм власності й господарювання зобов'язано провести атестацію робочих місць, визначити за її результатами перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням та ознайомити з ним трудящих.

Відповідно до пунктів 1, 4, 9, 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 року, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років, а відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років.

Згідно довідки № 19 від 25.03.2015 року наданої КП Фірма "Агропромшляхбудіндустрія" вперше після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року була здійснена атестація робочих місць на підприємстві в 2006 році Згідно Наказу № 22 від 29.09.2006 року, було атестовано професію (посаду): електрогазозварник, машиніст навантажувальної машини. В 2008 році згідно Наказу № 20 від 21.08.2008 року було атестовано професію (посаду) асфальтобетонник - варильник, варник бітуму, дозувальник компонентів бетонних сумішей, машиніст бульдозера. В 2009 році згідно Наказу № 30 від 10.04.2009 році було атестовано професію (посаду): муляр зайнятий в бригаді мулярів, монтажник з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій, виконавець робіт, оператор котельні.

Довідкою наданою КП Фірмою "Агропромшляхбудіндустрія" підтверджено, що атестація робочих місць згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого Постановою КМУ № 442 від 01.08.1992 року на підприємстві почала проводитись лише з 2006 року, відтак це не може впливати на право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки його трудовий стаж за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України становить понад 26 років.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Судом першої інстанції встановлено, що у позивача ОСОБА_2 є трудова книжка, яка заповнена без помилок і неточностей, що є достатнім для підтвердження наявності у нього пільгового трудового стажу. Відтак відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправною.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.