Справа № 2-а-3.7.1-8/11
Суддя: Тимошенко С. В.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3.7.1-8/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2011 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенко С.В.,

при секретарі Коренчук О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Татарбу-нарського району Одеської області ОСОБА_2

про скасування постанови посадової особи у

звязку з притягненням до адміністративної

відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора-дізнавача Татарбунарського ВДАІ Одеської області ОСОБА_2, в якій просив скасувати постанову посадової особи - відповідача у справі - про адміністративне правопорушення серії ВН № 416310 від 03.12.2010 року, на підставі якої його притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посилаючись на наступні обставини. 03 грудня 2010 року він керував автомобілем марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1, та при виїзді з вул.Барінова на вул.Князєва у м.Татарбунари був зупинений відповідачем, який склав стосовно нього протокол за те, що він в умовах недостатньої видимості керував автомобілем з не увімкненими габаритними вогнями і ближнім світлом фар, після чого притягнув його до відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав стягнення у виді штрафу розміром 425 грн. Вважає дії інспектора щодо притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними, оскільки видимість дороги в напрямку руху була більша ніж 300 м, крім того інспектор не використовував жодних приладів, які б підтвердили факт скоєння ним правопорушення.

Також, при складанні протоколу свідки присутні не були, а в протоколі вони зазначені.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача був сильний туман, видимість дороги у напрямку руху не перевищувала 50 м, а позивач, керуючи автомобілем, рухався без освітлювальних приладів, що підтвердили свідки.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, допитавши свідків, дос-лідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення від 03.12.2010 р. ( а.с.4 ), цей документ складено стосовно позивача з тих підстав, що він 03.12.2010 р. о 14 год. в умовах недостатньої видимості керував автомобілем з не увімкненими габаритними вогнями і ближнім світлом фар, чим порушив вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху.

Згідно копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 416310 від 03.12.2010 р. ( а.с.5 ), ОСОБА_1 на підставі матеріалів про адміністративне правопорушення притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу розміром 425 грн.

З аналізу показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмові пояснення яких є у справі ( а.с.20,22 ), вбачається, що 03. 12.2010 р. приблизно о 14 год. вони були зупинені працівниками ВДАІ на перехресті вулиць Барінова і Князєва у м.Татарбунари. В процесі перевірки документів інспектор Алєксєєнко О.П. зупинив автомобіль, яким керував позивач, на автомобілі не горіли будь-які освітлювальні прилади. Відповідач запросив їх для участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача у якості свідків. Видимість дороги у напрямку руху на той момент не перевищувала 50-100 м. У тих складних погодних умовах стояв сильний туман - була необхідність їхати з увімкненими освітлювальними приладами.

Як видно з копії довідки ГМЦ ЧАМ про погоду, що надав суду позивач ( а.с.18 ), 03.12.2010 р. у м.Татарбунари спостерігались наступні погодні умови: дощ, кількість опадів 5 мм, ожеледиця. Туман, видимість 300 м.

На запит суду ГМЦ ЧАМ надав довідку про погоду ( а.с.26 ), згідно якої 03.12.2010 р. о 14.00 год. у м.Татарбунари спостерігались наступні погодні умови: туман, видимість 500 м. Ожеледиця.

На запит Татарбунарського ВДАІ згаданий гідрометеорологічний центр надав довідку про погоду, у якій підтвердив, що 03.12.2010 р. о 14.00 год. у м.Татарбунари видимість складала 500 м. Але при цьому також було зазначено, що у м.Татарбунари відсутній пункт метеорологічних спостережень, тому Гідрометцентр Чорного та Азовського морів не має точних даних про фактичну видимість у м.Татарбунари. Враховуючи мінливість метеорологічних явищ, видимість у даному населеному пункті могла відрізнятись від тієї, що спостерігалась на метеостанції ОСОБА_4 як в більшу, так і в меншу сторону ( а.с.30 ).

Тому суд не може прийняти до уваги дані ГМЦ ЧАМ про видимість 03.12.2010 р. у м.Татарбунари о 14 год. з оглядом на їх непослідовність і відсутність точних даних про фактичну видимість.

Суд вважає за необхідне та достатнє при визначенні видимості у досліджуваній ситуації виходити із відомостей, наданих свідками, сумніватись в обєктивності яких у суду відсутні підстави.

Разом з тим, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_5 в тій частині, що видимість руху у згаданий час складала приблизно 350 м, і не може прийняти їх до уваги, оскільки даний свідок є дружиною позивача, тобто особою, що зацікавлена в результатах розгляду справи.

Отже, суд вважає доведеним, що видимість дороги в напрямку руху 03 грудня 2010 р. о 14.00 год. у м.Татарбунари не перевищувала 100 м.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, недостатня видимість видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду, тощо.

У відповідності до вимог п.19.1 а Правил дорожнього руху, в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеню освітлення дороги, а також в тунелях на всіх механічних транспортних засобах повинно бути увімкнено фари ближнього ( дальнього ) світла.

Таким чином, у досліджуваній ситуації, в зазначених погодних умовах позивачу треба було рухатись з увімкненими фарами ближнього світла.

А оскільки ним не було виконано згаданих вимог Правил дорожнього руху, то його на законних підставах притягнуто до встановленої законом відповідальності і накладено стягнення у нижній межі санкції ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідають вимогам чинного законодавства, їх виконано в межах своїх повноважень, перевищення яких судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.254,256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_6 про скасування постанови посадової особи у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності.

Постанова суду у відповідності до ст.171-2 КАС України я є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Тимошенко