Справа № 804/425/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2015 рокусправа № 804/425/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просив:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20069 від 22.07.2014 року;

- визнати недійними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600145/1 від 22.07.2014 року;

- повернути публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" судові витрати по справі у розмірі 1827,00 грн. за рахунок Державного бюджету України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2014 року між позивачем (покупець) та фірмою "Vesuvius Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia" ("Vesuvius Poland SP.Z O.O.") (продавець) укладено контракт № 14-0156-12. Предметом контракту є постачання товару, найменування, кількість, ціна та строки поставки якого зазначені у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до розділу 2 вказаного контракту передбачено, що ціни на Товар узгоджуються у відповідних Додатках (Специфікаціях) та/або Доповненнях до даного Контракту і встановлюються в Євро (EUR). Ціни є твердими та не підлягають зміні в межах дії підписаних Додатків (Специфікацій) та/або Доповнень до даного Контракту, які є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 3.7 Контракту - товаром, що відвантажується, відправляється наступний пакет документів: - рахунок - оригінал, три екземпляри; - копія експортної декларації; - залізнична накладна або автотранспортна накладна (CMR) - оригінал; - пакувальний аркуш із зазначенням матеріалу упаковки та її ваги (брутто, нетто): оригінал, три екземпляри; - сертифікат якості виробника (оригінал); - сертифікат походження, виданий Торгово-Промисловою палатою країни-виробника (оригінал); - фітосанітарний сертифікат на тару.

Згідно р. 4 даного Контракту платежі за контрактом здійснюються наступним чином:

- Покупець перераховує 50 % вартості Товару на розрахунковий рахунок Продавця протягом 20 банківських товарів з моменту отримання оригіналу інвойсу від Продавця;

- Другі 50 % Покупець оплачує за фактично поставлений Товар протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати поставки з урахуванням документально підтверджених нестач шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця.

28.01.2014 року між сторонами укладено Специфікацію № 1, в якій визначено перелік товару, його кількість та вартість.

Згідно вказаної специфікації, вартість придбаного товару становить 0,9245 EUR/кг.

З метою розмитнення придбаного товару, позивачем 22.07.2014 року подано до митного органу ДМВ та ВМД № 110010000/2014/021192, з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору). Вартість поставленого товару в кількості 20 000 кг. склала загальну суму 18 490,00 EUR або 291 479,84 гривень.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу для митного оформлення товару наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 110/2012/0001471 від 19.04.2014 року; міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 161846 від 18.07.2014 року; транспортна довідка № 062Д/1077 від 22.07.2014 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 30.09.2013 року; комерційна пропозиція № 14/05/06 від 06.05.2014 року; рахунок - фактура (інвойс) № 131405203 від 18.07.2014 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 1 від 28.01.2014 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-0156-12 від 28.01.2014 року; інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару № 2730 від 18.07.2014 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2730 від 18.07.2014 року; сертифікат про походження товару загальної форми № PL/MF/AK 0041728 від 18.07.2014 року; сертифікат якості від 18.07.2014 року; копія митної декларації країни відправлення 14PL351010Е0051472 від 18.07.2014 року: рішення про визначення коду товару № КТ-110-0246-2012 від 10.02.2012 року; лист виробника товару № 13/02/13-05 від 13.02.2013 року; лист виробника товару від 18.07.2014 року;

За результатами розгляду поданих документів митним органом виявлено наступні розбіжності, про що було повідомлено декларанта 22.07.2014 року о 16 годині 20 хвилин: відповідно до п.4.1 зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 року № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого розрахунку від продавця, другі 50% покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у відомостях рахунку від 18.07.2014 року № 131405203. Але декларантом ПАТ "ДМКД" надано копію листа виробника від 18.07.2014 року б/н щодо зміни умов оплати, що суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту. Документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 року № 14-0156-12, незважаючи на вимоги п.2.4 та 2.5 ст. 53 МКУ та відповідно до положень зазначеного контракту не надано, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника від 30.09.2013 року б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування та транспортування та без визначення умов постачання. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 № 1 до контракту. Зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару. Надана комерційна пропозиція від 06.05.2014 року № 14/05/06 містить умови постачання та вартість вищу, ніж визначена прайс-листом та за датою також не кореспондується ні з прайс-листом, ні зі специфікацією від 28.01.2014 року № 1 до зовнішньоекономічного контракту. Отже наявні підстави вважати, що зазначена різниця між вартістю прайс-листа та вартістю комерційної пропозиції є транспортною складовою вартості імпортованого товару.

За відомостями транспортної накладної CMR від 18.07.2014 № 161846 перевізником імпортованого товару є ПП ОСОБА_1 Львівська обл., але відсутні відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства. Документи, визначені п.2.6 ст. 53 МКУ, які містить відомості, що підтверджують транспорту складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України декларантом ПАТ "ДМКД" не надано.

За умовами контракту від 28.01.2014 року № 14-0156-12 визначено умови постачання DAP - Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ "ДМКД", що викладені у листі від 22.07.2014 року № 062Д/1077, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DAP - Дніпродзержинськ відповідно до п. 10 ст. 58 МКУ вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість. Відповідно п.10 ст. 58 МКУ складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.

У підтвердження митної вартості товару надано електронну копію декларації країни експорту від 18.07.2014 року № 14PL351010E0051472, яка у гр..46 містить відомості щодо вартості товару на кордоні ЄС - 70860,00 PLN, що становить 17132,50 EUR (за відомостями мережі Інтернет курс Національного банку Польщі на дату оформлення декларації країни відправлення - 4,1360).

Електронна копія митної декларації відправлення від 18.07.2014 року № 14PL351010E0051472 заповнена іноземною мовою та всупереч ст. 254 МКУ надна без перекладу.

За наявною у митного органу інформацією наданою ПАТ "ДМКД" листами від 17.07.2014 №№ 062/Д/1052, 062/Д/1053, 062/Д/1055, 062/Д/1056 (вх.. ДММ від 17.07.2014 року №№ 8849/3-15, 8850/3-15, 8852/3-15, 8853/3-15) зі ідентичними поставками товару сума експедиторських послуг до кордону ЄС складала 400,00 EUR. За відомостями пакувального листа від 18.07.2014 року № 151405050 вага брутто/нетто імпортованого товару складає 20 400/20 000 кг. Таким чином, експедиторські послуги прораховані згідно з вагою товару відповідно до пакувального листа від Скавіна до кордону ЄС складають 0,0196 EUR/кг.

За розрахунком вартість імпортованого товару "вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ" на кордоні ЄС становить 16 989,84 EUR.

Як видно вартість товару на кордоні ЄС розрахована з урахуванням наявної у митному органу інформації наданої ПАТ "ДМКД" листами від 17.07.2014 №№ 062/Д/1052, 062/Д/1053, 062/Д/1055, 062/Д/1056 щодо складової митної вартості з експедирування менша, ніж зазначена в гр. 46 декларації країни відправлення від 18.07.2014 року № 14PL351010E0051472. Отже наявні підстави до сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості.

За відомостями комерційної пропозиції від 30.09.2013 року № 13/09/30 наданої при митному оформлені у вартість товару включено стандартну експортну упаковку Vesuvius.

Митний орган запропонував позивачу надати додатково: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалось страхування, страхові документи,а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відповідно до ст. 254 МКУ переклад копії митної декларації країни відправлення.

22.07.2014 року о 17 годині 30 хвилин позивач повідомив митний орган про те, що додаткові документи на даний час надати не можливо.

22.07.2014 року відповідачем після проведених консультацій прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600145/1, яким скориговано митну вартість товару: "вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ" з 0,9245 EUR/кг. до рівня 1,5133 EUR/кг.

Рішення прийнято з підстав, зазначених вище при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості та ґрунтується на раніше визнаній митній вартості, заявленій ПАТ "ДМКД" в МД від 18.12.2013 року № 013/023110, від 23.12.2013 року № 110010000/2013/023136 - 1,5133 EUR/кг.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, декларантом не надано документів щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 року № 14-0156-12, яким передбачено здійснення 50% передоплати за товар;

- наданий декларантом прайс-лист виробника від 30.09.2013 року б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування на транспортування. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 № 1 до контракту. Зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві (ПАТ "ДМКД"), що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару;

- згідно відомостей транспортної накладної CMR від 18.07.2014 № 161846 перевізником імпортованого товару є ПП ОСОБА_1 Львівська обл., але не надано документів щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства, тобто не надано документів, що підтверджують транспортну складову імпортованого товару; - декларантом при поданні митної декларації не було надано перекладу копії декларації країни експорту від 18.07.2014 року № 14PL351010E0051472.

Отже, у митного органу були підстави для витребування у позивача додаткових документів.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у разі незгоди митного органу із митною вартістю товару, вона відповідно до вимог ст. 266 МК України зобов'язана провести процедуру консультацій, у ході яких мала б дійти висновків щодо застосування того чи іншого методу визначення митної вартості товарів, при цьому кожний наступний метод застосовується у разі неможливості застосування попереднього із наведенням відповідних аргументів.

У випадку якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Аналізуючи матеріали справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що у митниці виникли обґрунтовані сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару в зв'язку з чим і були витребувані додаткові документи, однак позивач відмовився від їх надання.

Обов'язок суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності подати додаткові документи на вимогу митного органу встановлений ч.2 ст. 264 МК України, а також пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1766 від 20.12.2006р.

Правовими положеннями ст. 267 МК України визначено, що перший метод визначення митної вартості може бути використаний лише за умови, якщо дані, заявлені декларантом, підтверджені документально та є достовірними.

У зв'язку з відмовою позивача від надання додаткових документів, у відповідача не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, а тому, Дніпропетровська митниця ДФС діяла в межах повноважень та підставі вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені правові положення чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що позивачем не надано належних доказів та обґрунтувань, які б спростовували висновки митного органу, який діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 р. -залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук