Справа № 2-а-4388/11
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2011-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4388/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайла О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій незаконними та стягнення щорічної грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Так, згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту»позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Але у 2011 році відповідачем, всупереч вимогам закону, одноразова допомога виплачувалась не в повному обсязі, недоплата становить 3360 грн. Тому він просив визнати такі дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області незаконними та стягнути з відповідача на його користь суму неотриманої допомоги.

Представник відповідача в наданому запереченні вказав, що управління щорічно проводить нарахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам, які мають статус «Учасник бойових дій», виходячи з видатків встановлених законами України про державний бюджет на кожен рік. У 2011 році позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.11 року «Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році, відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», а саме в сумі 460 грн. Тому підстави для задоволення даного позову відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що спір між сторонами виник з адміністративних правовідносин, які носять публічний характер, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач відноситься до категорії громадян, що мають право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що стверджується посвідченням (а.с. 4).

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

В силу ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Законом не передбачено обмежень таких виплат відсутністю певних коштів чи обмеженням фінансування.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України „Про Державний бюджет України" на відповідний рік. Іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком в Україні не встановлено.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України в разі невідповідності нормативно правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У 2011 році позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року «Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 460 грн.

Суд враховує, що після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стосовно виплати щорічної разової допомоги учасникам бойових дій зміни до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 2009 - 2011 роках не вносилися, дія даної статті зупинена не була. Тому на думку суду розмір даної допомоги повинен визначатися на підставі наведеної норми закону, що має вищу юридичну силу, в редакції, що діяла до внесення змін, які визнано неконституційними.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, застосованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Ураховуючи вищенаведене, та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах, що виникають із соціальних правовідносин, що носять публічно - правових характер, суд може визнати дії відповідача незаконними та у разі незаконності їхніх дій - зобовязати провести нарахування (перерахування) та виплату належних сум відповідно до закону. Виходячи з цього суд вважає, що вимоги про стягнення доплати до разової допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження.

Тому суд вважає необхідним визнати дій відповідача незаконними та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області здійснити перерахунок та виплату позивачеві донарахованих сум щорічної грошової допомоги до 5 травня у відповідності до розміру, встановленого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 22.10.1993 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-3, 254 КАС України, ст. 12, 17-1,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік»;

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій незаконними та стягнення щорічної грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області щодо невиплати ОСОБА_1 у 2011 році щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, встановленому Законом України «»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 у відповідності до розміру, встановленого Законом України «»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 22.10.1993 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Чхайла О. В.