Справа № 813/2631/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року № 813/2631/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Бегей О.Р.,

представник позивача не прибув,

відповідач не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 16205,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати самостійно визначеної суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. Оскільки відповідач добровільно не сплачує вказаний податковий борг, позивач просить його стягнути у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши при цьому, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить позов задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, належним чином був повідомлений про розгляд справи, що стверджується поштовим повідомлення наявним у матеріалах справи.

За таких обставин суд на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалив розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши і оцінивши повідомлені позивачем обставини та долучені до справи докази на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2014 року відповідачем було подано до ДПІ декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (а.с.9-10).

У такій декларації відповідачем самостійно визначено суму доходу, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу у розмірі 502974 грн. та відповідно суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, - у розмірі 25148,70 грн.

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб за наслідками річного декларування у розмірі 16205,00 грн, що підтверджується довідкою про суми податкового боргу фізичної особи платника податків та зворотнім боком облікової картки платника податку.

Наслідком стягнення в судовому порядку з відповідача заборгованості у розмірі лише 16205,00 грн із з задекларованих 25148,70 грн, є факт наявної переплати по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1150 грн, а також добровільна сплата відповідачем боргу у розмірі 10000 грн.

Поруч з цим, борг відповідача по податку з доходів фізичних осіб виник внаслідок несплати податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 21.01.2015 року №, котрим відповідачу нараховано суму штрафу за несвоєчасне погашення грошового зобов'язання у розмірі 2000 грн.

У зв'язку із закінченням встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму податкового боргу податковим органом в автоматичному режимі була нарахована пеня відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України в розмірі 206,30 грн.

На час розгляду справи судом доказів сплати вказаної суми податкового боргу відповідачем не надано.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Як передбачає ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу положень п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України).

За правилами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як передбачає п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням у п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За положеннями п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

За викладених законодавчих норм та обставин справи, зважаючи, що заявлена до стягнення сума податкових зобов'язань визначена відповідачем самостійно, враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості на час прийняття рішення у справі, - суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а податковий борг у сумі 16205,00 грн. таким, що підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 16205,00 грн (шістнадцять тисяч двісті п'ять грн. 00 коп.)

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 04.06.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.