Справа № 810/6838/14
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6838/14 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О. Є. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів України в Одеській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.06.2014 р. №№ 4604-15, 4605-15, 4606-15, 4607-15, 4608-15, 4609-15.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, у позивача в користуванні перебували придбані нею за договором купівлі-продажу від 13.07.2010 р. об'єкти нерухомого майна, які розташовані в Суворовському районі м. Одеси на земельних ділянках за такими адресами: АДРЕСА_6; АДРЕСА_3; АДРЕСА_5; АДРЕСА_1; АДРЕСА_4; АДРЕСА_2.

На підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна та відповідно до здійсненої управлінням Держземагенства у м. Одесі та Одеській області нормативно-грошової оцінки земель, згідно з вимогами п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси було зроблено розрахунок земельного податку ОСОБА_2 за 2014 р., який підлягав сплаті протягом 60 днів з дня вручення їй податкових повідомлень-рішень.

Рішення про нарахування земельного податку були вручені ОСОБА_2 09.07.2014 р.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно ст. 269 ПК України платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України дані державного земельного кадастру - сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

У підпункті 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПКУ закріплено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу). А землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73. п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

У п.287.2 ст.287 ПК України вказано, що облік фізичних осіб-платників податку і нарахування відповідних сум проводяться до 1 травня.

У п.286.5 ст.286 ПК України зазначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному ст. 58 ПК України.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документом, який підтверджує факт виникнення права власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а право користування - витяг з Державного реєстру прав.

Документами, що підтверджують припинення права постійного користування земельною ділянкою, є: рішення суду про визнання державного акта на право постійного користування земельною ділянкою недійсним, про припинення права постійного користування земельною ділянкою тощо; рішення власника земельної ділянки про припинення права постійного користування земельною ділянкою; інші документи, що підтверджують припинення постійного користування.

Так Суворовським районним судом м. Одеси 25.02.2014 р. рішенням у справі № 523/665/14-ц, яке набрало законної сили 23.04.2014 р., витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ВК «Організація орендарів Одесавторесурси» нерухоме майно та визнано за ВК «Організація орендарів Одесавторесурси» право власності на нерухоме майно, а саме:

- нежитлові будівлі, загальною площею 3775,0 кв.м., розташовані на земельній ділянці, загальною площею 9770,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1;

- нежитлову будівлю, загальною площею 81,8 кв.м., розташовану на земельній ділянці, загальною площею 296,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлові будівлі, загальною площею 51,2 кв.м., розташовані на земельній ділянці, загальною площею 446,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3;

- нежитлову будівлю, загальною площею 58,7 кв.м., розташовану на земельній ділянці, загальною площею 278,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4;

- нежитлові будівлі, загальною площею 2675,2 кв.м., розташовані на земельній ділянці, загальною площею 7294,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5;

- нежитлову будівлю, загальною площею 56,6 кв.м., розташовану на земельній ділянці, загальною площею 161,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6.

Таким чином, обставинами зазначеної справи було встановлено, що ОСОБА_2 використовувала нерухоме майно, що належало ВК «Організація орендарів Одесавторесурси», тобто була недобросовісним користувачем.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зважаючи на те, що на спірних земельних ділянках відсутнє нерухоме майно, що перебуває у законному володінні, користуванні, розпорядженні позивача, а тому і підстави для нарахування земельного податку відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів України в Одеській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.