Справа № 242/1077/15-а
Суддя: Моцний О. С.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

м. Селидове 28 травня 2015 року

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючий - суддя Моцний О.С., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом Селидівської міської ради до Відділу ДВС Селидівського МУЮ про оскарження дій державного виконавця

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу ДВС Селидівського МУЮ, в якому вказав, що 18.03.2015 року Селидівська міська рада отримала постанову відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2015 року по рішенню Господарського суду Донецької області № 905/1460/14 від 01.07.2014 року про визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права на постійне користування земельною ділянкою площею 0,4592 га, кадастровий номер :03:010:0088, яка знаходиться під нежитловою будівлею площею 859,4 кв.м., розташованої за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 16. Вважають дану постанову незаконною, оскільки перелік виконавчих документів, за якими відбувається відкриття виконавчого провадження, визначений ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», а в ньому відсутнє рішення господарського суду, а зазначений судовий наказ, що видається на підставі ст. 116 ГПК України. На підставі цього просить скасувати вказану постанову про відкриття виконавчого провадження.

Представник Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити подану заяву.

Представник відділу ДВС Селидівського МУЮ в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження винесено згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зацікавлена особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджене поштовим повідомлення про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність будь-якої сторони, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Селидівського МУЮ від 17.03.2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Господарського суду Донецької області № 905/1460/14 від 01.07.2014 року про визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права на постійне користування земельною ділянкою площею 0,4592 га, кадастровий номер :03:010:0088, яка знаходиться під нежитловою будівлею площею 859,4 кв.м., розташованої за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 16.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частинами 1 та 2 статті 11 Закону України визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 11 того ж Закону визначено, що проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. у виконанню державною виконавчою службою підлягають такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець є про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 Закону України встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

З листа Господарського суду Запорізької області від 18.02.2015 року № 905/1460/14 встановлено, що господарським судом видано судовий наказ про стягнення з Селидівської міської ради на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1 218,00 грн., а надання судового наказу про зобовязання Селидівської міської ради виконати рішення господарського суду Донецької області нормами діючого законодавства не передбачено, а тому оформлення права на постійне користування земельною ділянкою здійснюється на підставі рішення суду і окремого наказу не потребує.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 20 вказаного закону дії державного виконавця відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області щодо відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення господарського суду є правомірними, тому позовні вимоги Селидівської міської ради задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Селидівської міської ради до Відділу ДВС Селидівського МУЮ про оскарження дій державного виконавця відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя