Справа № П/811/4549/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № П/811/4549/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року

по справі № П/811/4549/14 за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 листопада 2014 року № .

В обгрунтування позову зазначалось, що висновки податкового органу у ході перевірки та прийняте за результатами такої перевірки податкове повідомлення-рішення суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем надано усі первинні документи на підставі яких ним здійснювався фінансовий облік та формувалась податкова звітність і які підтверджують правомірність визначення позивачем сум податкових зобов'язань.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року даний позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів ФОП ОСОБА_1 щодо здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Маєток-Виробництво» за період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт №152/1700/ від 13.11.2014 року.

Проведеною перевіркою фахівцями податкового органу встановлено порушення позивачем вимог ст.203, 215, 228 ЦК України.

На підставі названого Акту перевірки, Новоукраїнською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області 26 листопада 2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 18333.33 грн.

Перевіривши законність і обгрунтованість винесеного судом першої інстанції судового акту, колегія суддів погоджується з викладеними в ньому висновками щодо протиправності оспарюваного податкового повідомлення - рішення, з огляду на те, що головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, яка встановлена законом, а не акт перевірки, незалежно від того які б факти в цьому акті були відображені.

Як вбачається з акту перевірки, висновок податкового органу про заниження позивачем суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету протягом перевіряємого періоду грунтується на неможливості проведення зустрічної звірки контрагента позивача - ТОВ «Маєток-Виробництво»

При цьому, аналіз положень ч. 1 ст. 204 ЦК України дає можливість визначити, що головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, яка встановлена законом, і правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги положення ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та ст. 20 Податкового кодексу України, які визначають функції податкових органів та основні засади їх діяльності, обсяг прав та обов'язків податкових органом, можливо зробити висновок про те, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства та надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків і жодною нормою чинного законодавства не передбачено право органу державної податкової служби, яким є відповідач у справі, самостійно, в позасудовому порядку визнавати нікчемними правочини і дані, які вказані платником податків в податкових деклараціях.

Згідно висновків акту перевірки № №152/1700/ відповідач у справі, правочини, укладені між позивачем та ТОВ «Маєток-Виробництво» кваліфікує, як такі, що не направлені на настання реальних правових наслідків, а отже визнає їх нікчемність, але враховуючи положення ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 228 ЦК України, які пов'язуть недійсність господарського зобов'язання з наявністю наступних обставин: невідповідність його змісту вимогам закону; наявністю мети, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, укладення правочину учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності) та порушення публічного порядку, у разі якщо правочин був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави.

Згідно положень ст. 234 ЦК України відповідно до яких правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків є фіктивним, і фіктивний правочин визнається недійсним судом, але відповідачем у справі під час розгляду даної адміністративної справи в порушення вимог ст. 72 КАС України, не надано суду будь-яких належних судових рішень щодо визнання недійними угод, які протягом перевіряємого періоду були укладені між позивачем та його контрагентом як і не було надано суду доказів стосовно того, що ці угоди порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Окрім цього, з урахуванням положень ст. 228 ЦК України, в редакції закону, що діяла з 01.01.2011р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавець з 01.01.2011р. виключив правочини, які були укладені з метою суперечною інтересам держави та суспільства, з кола нікчемних правочинів і відніс такі правочини до оспорюваних, що свідчить про те, що повноваження на встановлення законності правочинів, які вчинені позивачем за тими критеріями оцінки, які зазначені відповідачем акті перевірки, відносяться виключно до компетенції судових органів.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем під час розгляду даної адміністративної справи не доведено, що правочини між позивачем та його контрагентом не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, не мають економічної ділової мети, а лише мають намір отримати бюджетне відшкодування у спосіб, якій суперечить вимогам чинного законодавства, що свідчить про наявність ознак нікчемності у цих правочинах.

А відтак, колегія суддів апеляційної інстанції враховуючи обставини, які підтверджені належними письмовими доказами, вважає, що відповідачем у справі зроблено безпідставний висновок про заниження Товариством сум ПДВ, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позивачем у справі податковий кредит протягом перевіряємого періоду сформовано відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що, заявлені ним позовні вимоги є обґрунтованими, а прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення від 26 листопада 2014 року № є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року по справі № П/811/4549/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст.. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 травня 2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва