Справа № 2-а-1386/11
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1386/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Подопригора Л. І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2011 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 210643 виданим 02 червня 1992 року і відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.12.1991 року з послідуючими змінами та доповненнями, він має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат за 2009-2011 роки. Але відповідач всупереч вимогам закону порушує його право на отримання даної виплати. Тому він звернувся до суду та просить постановити рішення суду, яким визнати незаконною бездіяльність відповідача по невиплаті йому щорічної допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, за 2009-2011 роки внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи» та стягнути з відповідача за рахунок коштів державного бюджету на його користь, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії за 2009-2011 роки доплату щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 11850 грн., виходячи з розмірів передбачених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою суду від 11 квітня 2011 року позовні вимоги в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 01 січня 2009 року по 06 жовтня 2010 року залишені без розгляду та відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог за період з 07 жовтня 2010 року .

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем та відповідачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту ст.3 та п.2 ч.1 ст.17 КАС України відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно - правовими.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що сверджується посвідченням серіяА № 210643 від 02 червня 1992 року (а.с.6). Позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому лебединської міської ради Сумської області і отримує щорічну допомогу на оздоровлення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивачу щорічна допомога на оздоровлення виплачувалася відповідачем в такий період : за 2009 рік - 22 січня 2009 року в сумі 100 грн., за 2010 рік - 18 червня 2010 року в сумі 100 грн., за 2011 рік -18 лютого 2011 року в сумі 100 грн., що стверджується довідкою відповідача ( а.с. 8).

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ч.3 ст. 22, 46, 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, згідно з якими, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « від 28.02.1991 року особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Враховуючи зазначений статус ОСОБА_1 має право на отримання належної щорічної допомоги на оздоровлення згідно вимог ч.4 ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Розмір мінімальної заробітної плати на 2010 рік встановлювався ЗУ»Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Із заперечення Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області від 15.04.2011 року (а.с.11-13) вбачається, що ОСОБА_1 отримав суму грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік у червні 2010 року та за 2011 рік у лютому 2011 року, при цьому відповідач керувався Постановою Кабінету Міністрів № 562 від 12 липня 2005 року.

Суд вважає, безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної домоги, оскільки, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на підставу не виконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та зазначено нормою Закону.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та рішення Конституційного суду України від 22.05.2008 року за № 10рп/2008, відповідач відповідно до ч.4 ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинен був здійснювати виплату позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат.

Суд, не може погодитися з виплатами ОСОБА_1 проведеними відповідачем, щодо виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії за 2010 рік та за 2011 рік в сумі 100 грн., оскільки виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору застосуванню підлягає саме розмір мінімальної заробітної плати, установлений у законі Про Державний бюджет на відповідний рік, а не Постанови КМУ, на які посилається відповідач.

Розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст.53 ЗУ «Про Державний бюджет на 2010 рік»становить з 01 січня - 869 грн., з 01 квітня - 884 грн., з 01 липня - 888 грн, з 01 жовтня - 907 грн., з 01 грудня - 922 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України у разі невідповідності нормативно- правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов»язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу силу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо виплати недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення на 2010 -2011 роки суд виходить із загальних засад пріоритетності законів над урядовими актами та дійшов висновку, що розмір щорічної грошової допомоги на оздоровлення визначається відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « і не може бути зменшений. Такі виплати позивачу проводились в менших розмірах, встановлених бюджетним законодавством.

Таким чином, на підставі вищенаведеного позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме шляхом зобов»язання відповідача здійснити відповідачеві перерахунок та виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно вимог ст.48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням здійснених виплат.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь- яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов»язку щодо нарахування та виплати позивачу допомоги в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління по не виконанню приписів ч.4 ст.48»Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування, отримання щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 -2011 роки.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з Управління доплати щорічної допомоги на оздоровлення у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування доплат замість органу, якому надані такі повноваження.

Відповідно до ч.3 ст. 183-2 та ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19, ч.3 ст. 22 , 46, 64 Конституції України, Рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року № 10-рп/2008р, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи», Заком України «Про державний бюджет України на 2010 рік», ст. ст. 6, 7, 11, 71, 86, 159, 160-163, 183-2, 256 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за період з 07 жовтня 2010 року по 07 червня 2011 року, відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, у розмірі п»яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційної інстанції.

Суддя Подопригора Л. І.