Справа № 813/324/15
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. Справа № 876/4540/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Гулида Р.М., Кузьмича С.М.

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

за участю позивача та його представника: ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача: Онисько З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, вимог про сплату боргу (недоїмки) та рішень про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /14499 від 26 вересня 2014 року, №/790 від 18 грудня 2014 року, Рішення №/14501 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26 вересня 2014 року, Рішення № /17037 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10 листопада 2014 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 листопада 2014 року № Ф-2649-25, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2014 року № /17036, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2015 року № Ф-2649-25.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що оспорюванні рішення прийнято відповідачем на підставі помилкових і необґрунтованих висновків, викладених в Акті перевірки № 412/98/13-07/17-02/НОМЕР_1 від 15 вересня 2014 року щодо заниження чистого оподаткованого доходу, в результаті чого податковим органом донараховано податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування за 2011 - 2013 роки в сумі 5555,11 гривень, щодо заниження розміру бази нарахування єдиним внеском за 2011 - 2013 роки, тому донараховано сплату єдиного внеску на суму 9427,65 гривень та 1977,91 гривень, а також щодо завищення складу податкового кредиту за 2011 - 2013 роки, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 7651,00 гривня. Просив позов задоволити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/14499 від 26 вересня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №/790 від 18 грудня 2014 року. Визнано протиправним та скасовано Рішення № /14501 від 26 вересня 2014 року про застосування штрафних санкцій. Визнано протиправним та скасовано Рішення № /17037 від 10 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій. Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2014 року № /17036. Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 листопада 2014 року № Ф-2649-25. Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2015 року № Ф-2649-25.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Мін доходів у Львівській області з 22 листопада 2000 року та є платником податку на додану вартість, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Видами господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є тиражування звуко-, відеозаписів і програмного забезпечення.

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області в період з 18 серпня 2014 року по 01 вересня 2014 року проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року, а також з питань дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами перевірки складено Акт № 412/98/13-07/17-02/НОМЕР_1 від 15 вересня 2014 року, яким встановлено порушення п. 164.1.3 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині заниження чистого оподаткованого доходу, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування в сумі 5 555,11 гривень, а саме: за 2011 рік - 1 262,80 гривень, за 2012 рік - 1 684,50 гривні, за 2013 рік - 2 607,81 гривень, п.п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України в частині завищення складу податкового кредиту за 2011 - 2013 роки в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 13 388,00 гривень, в тому числі по періодах: квітень 2011 року на суму 227,00 гривень, травень 2011 року на суму 2 610,00 гривень, липень 2011 року на суму 398,00 гривень, серпень 2011 року - 760,00 гривень, вересень 2011 року - 167,00 гривень, жовтень 2011 року - 1 266,00 гривень, листопад 2011 року - 514,00 гривень, грудень 2011 року - 176 гривень, листопад 2012 року - 3 428,00 гривень, серпень 2013 року - 2,00 гривні, вересень 2013 року - 953,00 гривні, жовтень 2013 року - 1 607,00 гривень, листопад 2013 року - 1 246,00 гривень, п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6, ст. 7 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внесу на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року, внаслідок чого донараховано єдиний соціальний внесок в сумі 9 427,65 гривень, п. 10 ст. 177 Податкового кодексу України, за не ведення Книги обліку доходів та витрат.

На підставі Акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова було прийнято податкове повідомлення-рішення № /14499 від 26 вересня 2014 року, яким донараховано сплату податку на доходи фізичних осіб в розмірі 5 555,11 гривень та штрафні санкції в розмірі 1 388,77 гривень, податкове повідомлення-рішення № /790 від 18 грудня 2014 року, яким донараховано сплату податку на додану вартість в розмірі 7 651,00 гривень та штрафні санкції в розмірі 1 912,75 гривень, Рішення № /14501 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26 вересня 2014 року, яким донараховано сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 427,65 гривень та штрафні санкції в розмірі 471,38 гривня, Рішення № /17037 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 10 листопада 2014 року, яким донараховано сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1 977,91 гривень та штрафні санкції в розмірі 690,57 гривень, Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 листопада 2014 року №/17036, якою вимагається сплатити недоїмку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 1 977,91 гривень та штраф в розмірі 690,57 гривень, Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12 листопада 2014 року № Ф-2649-25, якою вимагається сплатити недоїмку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 9 427,65 гривень та штраф в розмірі 471,38 гривень, Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04 лютого 2015 року № Ф-2649-25, якою вимагається сплатити недоїмку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 12 096,13 гривень та штрафні санкції в розмірі 471,38 гривень.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат. п. 138.4. вказаної статті визначено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім не розподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п.198.6ст.198 ПК України).

Судова колегія звертає увагу, що підставою виникнення у платника права на податковий кредит та на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку. При здійсненні платником податків господарської діяльності його витратами визнається вартість придбаних та реалізованих товарів протягом звітного періоду, і тільки такі витрати дозволяють останньому зменшити оподаткований в такому звітному періоді дохід.

Відповідно до Пункт 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, але не може бути менше розміру мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Таким чином, позивач протягом 2011 - 2013 років з метою здійснення господарської діяльності придбав у ТзОВ «Акку-Енерго» 391 акумулятор, з яких 129 на суму 28553,82 грн. було реалізовано у період, який перевірявся відповідачем, що підтверджується прихідними та розхідними податковими накладними (а.с.76-105), з яких, 128 акумуляторів було використано позивачем у господарській діяльності, що підтверджується актами на списання товарно-матеріальних цінностей, податковими накладними. Станом на 31 грудня 2013 року в залишку мало бути 134 акумулятори, а не 2, як зазначено в Акті перевірки, при цьому така кількість акумуляторів була визначена ревізором на підставі довідки та пояснення ФОП ОСОБА_1 від 08 серпня 2014 року про неможливість надання ним пояснень щодо залишків товарно-матеріальних цінностей (акумуляторів) станом на 31 грудня 2013 року.

Зазначена розбіжність у кількісних показниках залишку товару та неможливість надання платником податків об'єктивної інформації щодо цих залишків на 31 грудня 2013 року на думку колегії суддів зумовила донарахування відповідачем до сплати ФОП ОСОБА_1 податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, єдиного внесу та штрафних санкцій.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що подані позивачем докази продажу спірних акумуляторів протягом 2014 - 2015 років є належними, відповідають вимогам ПК України та свідчать про відсутність в його діях порушень податкового законодавства щодо повноти нарахування та сплати податків, оскільки, ці господарські операції оподатковуються податком на додану вартість відповідно до ст.187.1 ПК України, податком на доходи фізичних осіб відповідно 177.1 ПК України та нараховується єдиний внесок відповідно п. 2 ч.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у наступних після перевірки звітних періодах.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року у справі №813/324/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: Р. Гулид

С. Кузьмич

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03.06.2015 року