Справа № 344/17420/14-а,2-а/344/93/15
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа №876/2936/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську на постанову Івано - Франківського міського суду від 18 лютого 2015 року у адміністративній справі №344/17420/14-а, 2-а/344/93/15 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську про визнання неправомірними дії та зобов'язання зарахувати в пільговому обчисленні, із розрахунку один рік і шість місяців, періоди роботи з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобов'язання зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового стажу, починаючи з 22.08.2011 року.

Постановою Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 18 лютого 2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську щодо відмови у перерахунку ОСОБА_2 пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську здійснити перерахунок часу роботи ОСОБА_2 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 22.08.2011 року з урахуванням вказаного стажу, отриманого безпосередньо в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та з урахуванням фактично отриманих ним сум.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами. Проте позивачем не надано документів, які б містили дані про користування пільгами, передбаченими для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи прирівняних місцевостях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ України в м. Івано - Франківську та отримує пенсію за віком з жовтня 2011 року.

В період з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року позивач працював слюсарем КВПіА вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру (а.с.12).

Спеціальний стаж роботи ОСОБА_2 підтверджується відповідними записами в трудовій книжці з посиланням на дати та номери наказів про прийняття та звільнення з роботи та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 21.10.2014 року №10-1589.

ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України у м. Івано - Франківську щодо зарахування в пільговому обчисленні періоду його роботи з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії. Однак листом відповідача від 04.11.2014 року №323/Д-8 позивачу було відмовлено в такому перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про його роботу на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відмова відповідача в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періоду роботи з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є неправомірною, тому управління Пенсійного фонду України у м. Івано - Франківську повинно здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх частково правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, записи у трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та тільки за їх відсутності, необхідним є доведення пільг шляхом надання трудового договору або уточнюючої довідки.

Згідно даних трудової книжки, позивач ОСОБА_2 в період з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року працював слюсарем КВПіА в Івано-Франківському управлінні бурових робіт - робота вахтово-експедиційним методом, район Крайньої Півночі.

Згідно довідки Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 21.10.2014 року №10-1589, ОСОБА_2 дійсно працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт на посаді слюсаря КВПіА з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру та в Україні, зокрема:

з 21.07.1981 року по 31.08.1985 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області;

з 01.09.1985 року по 03.01.1990 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області;

з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 постанови визначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції зарахував в пільговому обчисленні період роботи позивача з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 17.11.2014 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України, тобто, починаючи з 17.05.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку про те, що адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 22.08.2011 року по 16.05.2014 року включно слід залишити без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про часткове задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську - задовольнити частково.

Постанову Івано - Франківського міського суду Івано - Франківської області від 18 лютого 2015 року у адміністративній справі №344/17420/14-а, 2-а/344/93/15 - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період 22.08.2011 року по 16.05.2014 року включно - залишити без розгляду.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську в перерахунку пенсії ОСОБА_2 в пільговому обчисленні

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську зарахувати ОСОБА_2 період роботи з 21.07.1981 року по 03.01.1990 року та з 24.01.1991 року по 12.03.1991 року, як трудовий стаж в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчислені з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Івано - Франківську зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгового стажу з 17.05.2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс