Справа № 805/641/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Справа № 805/641/15-а

приміщення суду за адресою: м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця

Жовтнева об'єднана державна податкова інспекція м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що відповідач перебуває на обліку у Жовтневій об'єднаній державній податковій інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податків, проте на порушення вимог Податкового кодексу України відповідачем не надається звітність з 01 січня 2013 року, що за приписами пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Ухвалою Донецького окружного суду від 29 квітня 2015 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі № 805/641/15-а за позовом Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття скороченого провадження на адресу відповідача, фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, повернулося до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с. 24). Однак, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (а.с. 4) відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позові. Відповідно до частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, надані позивачем, суд дійшов висновку про достатність повідомлених позивачем обставин та про можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження.

Пунктом 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку скороченого не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) було зареєстровано як фізичну особу-підприємця Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції 09 листопада 2011 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с. 4-5).

Відповідно до довідки форми № 4-ОПП, наданої позивачем, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 15 листопада 2011 року перебуває на обліку в Жовтневій об'єднаній державній податковій інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області (Приморське відділення) за № 6727 (а.с.7).

28 травня 2014 року представниками позивача було проведено перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з приводу подання податкової звітності, за наслідками якої було встановлено неподання останньої з 01 січня 2013 року, про що зазначено в акті № 2248/з/17 від 28 травня 2014 року (а.с. 9).

Згідно з частиною 8 статті 19 Господарського кодексу України, усі суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом.

Пунктом 6 статті 128 Господарського кодексу України визначено, що громадянин - підприємець зобов'язаний своєчасно надавати органам доходів і зборів декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів; сплачувати податки та інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджений факт набуття відповідачем статусу суб'єкта підприємницької діяльності, обрання ним загальної для всіх фізичних осіб системи оподаткування отриманих від підприємницької діяльності доходів та відповідно наявність у відповідача обов'язку надання податковим органам декларацій про доходи, інших необхідних відомостей для нарахування податків та інших обов'язкових платежів, ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності відповідно до вимог законодавства. Проте, всупереч наведеним вище положенням чинного законодавства України, відповідачем не було надано до податкового органу податкову звітність з 01 січня 2013 року.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто, контролюючим органам, надано також право проводити перевірки стосовно своєчасності подання податкової звітності.

Пунктом 20.1.37 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб - підприємців» підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не надає передбаченої податкової звітності більше одного року та не має податкового боргу, що підтверджується довідкою від 29 травня 2014 року № 2265/10/05-84-17 (а.с. 8).

При цьому, слід зазначити, що серед наявних в матеріалах справи документах є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в якому є запис про припинення підприємницької діяльності відповідача за власним бажанням з 07 жовтня 2014 року (а.с. 21-22).

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Позивач надав документи, що свідчать про порушення відповідачем норм Податкового кодексу України, Господарського кодексу України, датованих травнем 2014 року.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, наданим позивачем станом на 14 квітня 2014 року стосовно відповідача внесено запис про перебування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в стані припинення з 18 квітня 2012 року за власним рішенням.

На дату подання позову - 18 лютого 2015 року відповідачем не оновлено документи, додані до позову, не направлений повторний запит до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції та не знято відповідача з податкового обліку.

Судом двічі було надіслано запити на адресу Реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції (а.с. 14 та 18). На другий запит від 30 березня 2015 року державним реєстратором надано витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців із записом про припинення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за власним бажанням (а.с. 22).

Отже, за таких обставин, позивачеві слід відмовити у задоволенні позову через відсутність предмету спору на дату подання позову, оскільки не зняття позивачем фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з податкового обліку не може слугувати доказом існування його державної реєстрації.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 19, 128 Господарського кодексу України, статті 183-2 Податкового кодексу України, статтями 46, 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», статтями 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 94, 99, 158-162, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції інспекція м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця - відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 03 червня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Голубова Л.Б.