Справа № 682/723/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/723/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Роїк В.П.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

27 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута, третя особа Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням збільшених та уточнених позовних вимог просив зобов'язати відповідача зарахувати роботу позивача на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді з 28 серпня 1981 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2; визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута №49 від 26 грудня 2014 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Відповідно до постанови Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2015 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута №49 від 26 грудня 2014 року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута зарахувати роботу позивача на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді з 28 серпня 1981 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута призначити позивачу пільгову пенсію за віком відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 29 вересня 2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 28 серпня 1981 року по 15 липня 2013 року працювала на Славутському комбінаті «Будфарфор» ливарником санітарно-будівельних виробів на стенді.

Після досягнення 50 річного віку 29 вересня 2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою та необхідними документами про призначення пенсії. Однак Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута відмовило їй у призначенні такої пенсії, мотивуючи відсутністю довідки, уточнюючої характер роботи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо відомостей, що підтверджують факт її роботи на посаді ливарника протягом спірного періоду, а тому позов є обгрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Діючи в межах наданих повноважень органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не повинні порушувати Конституцію та закони України, права та законні інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Так, згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17 червня 1993 року №3282-12 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць : жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Як свідчать матеріали справи, а саме копія трудової книжки, позивач з 28 серпня 1981 року по 15 липня 2013 року працювала ливарником санітарно-будівельних виробів на стенді в ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор».

Вказане також підтверджується довідками ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» № 117к від 18 вересня 2014 року та №197к від 27 жовтня 2014 року, згідно яких позивач дійсно працювала повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат «Будфарфор» з 28 серпня 1981 року по 15 липня 2013 року на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді, характер та умови її праці не змінювались.

В силу пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 у випадку, коли атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, проведеної вперше після 21 серпня 1997 року право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21 серпня 1992 року, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Як встановлено з матеріалів справи, атестація робочих місць на підприємстві, де працює позивач проведена у 2000 році.

У розділі 21900000ХУШ «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету міністрів СРСР від 26 січня 1991 року вказано, що посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку №2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого вказаною постановою.

Положеннями п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах.

Однак, у трудовій книжці позивача є записи про роботу ливарником санітарно-будівельних виробів з 28 серпня 1981 року по 15 липня 2013 року.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач досягла 50-річного віку, має загальний трудовий стаж понад 20 років та понад 10 років на роботах, що включені до Списку №2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на призначення пільгової пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а рішення відповідача №49 від 26 грудня 2014 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м.Славута залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.