Справа № 14718/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2010 р. справа № 2а-83/10 Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Нагорної Л.М.

розглянувши у письмовому проваджені в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2010 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську про виплату підвищення до пенсії дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 08.12.2009 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську про виплату підвищення до пенсії дитині війни за 2006-2008 роки.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2010 позов задоволений частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду виплатити позивачці підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 08.12.2008 по 31.12.2008 в сумі 77гр. 11коп.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду просить постанову суду скасувати. Зазначає що в бюджеті не передбачена виплата, яку просить позивачка, і механізм виплати законодавчо не врегульований.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів, позивачці встановлений статус «дитина війни».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет України на 2006 рік»та «Про державний бюджет України на 2007 рік»дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»зупинялась.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладалась в такій редакції: «Дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що з часу ухвалення рішень Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду протиправно не виплачувало підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В подальшому стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не зупинялась та зміни до неї не вносились.

В частині застосування статті 100 КАС України як підстави відмови в позові про перерахунок підвищення до пенсії за 2007 рік та за період до 08.12.2008 постанова позивачкою не оскаржена.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів та механізму виплати колегією суддів не приймаються. Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Управління Пенсійного фонду помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачкою конституційних гарантій права на підвищення до пенсії в розмірі, встановленому законом. Виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 КАС України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином при визначені розміру підвищення до пенсії, Управління Пенсійного фонду зобовязано виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В частині визначення суми постанова відповідачем не оскаржена.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08.02.2010 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: Л.М. Нагорна