Справа № 332/1784/15-а
Суддя: Шалпегіна О. Л.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1784/15-а
Провадження № 2-а/332/57/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.

при секретарі Чухрай М.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ДПС взводу № 5 з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київський області, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 198522 від 06.04.2015 р.,

в с т а н о в и в:

23.04.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, інспектора ДПС взводу № 5 з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київський області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 198522 від 06.04.2015 р.

Ухвалою суду від 14.05.2015 р. до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Київській області.

Ухвалою суду від 28.05.2015 р. визнані поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві зазначив, що 06.04.2015 р. інспектором ДПС взводу № 5 з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київський області була винесена постанова у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З вказаною постановою позивач не згодний, вважає її незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи з наступних підстав.

06.04.2015 р. о 20.45 години, позивач, керуючи автомобілем Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ у напрямку м. Києва. На перехресті, на 44 км. вказаної автодороги, при повороті ліворуч, він був змушений здійснити обїзд транспортного засобу, щойно зупиненого інспектором ДАІ, через що вважає, що, здійснивши виїзд на смугу зустрічного руху, Правила дорожнього руху України він не порушив. Крім того, інспектором ДАІ не було предявлено запис з камер спостереження, де було б зафіксовано вчинене ним правопорушення; не було розяснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; проігнороване його клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості скористатись наданими правами, у тому числі правом на правову допомогу; не встановлені всі обставини, що підлягали встановленню відповідно до вимог ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх тим, що інспектором ДАІ на підтвердження його винуватості не було предявлено запис з камер відео спостереження як єдиний та беззаперечний доказ його винуватості. Саме з цих підстав він відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, отримання його копії та надання будь-яких пояснень з цього приводу. Просив суд постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ПС2 № 198522 від 06.04.2015 р. скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідач ОСОБА_2 інспектор ДПС взводу № 5 роти ДПС із обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області до судового засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі змісту наданих відповідачем заперечень вбачається, що на 44 км. автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ було виявлено порушення водієм ОСОБА_1 правил проїзду перехресть: при виїзді з перехрестя, водій певний час здійснював рух по смузі зустрічного напрямку. За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення, водієві розяснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. ОСОБА_1 від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень відмовився. Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто з дотриманням вимог ст. 276 КУпАП із застосуванням до порушника стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Представник відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Київській області до судового засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП, крім іншого, передбачено порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть. Санкцією вказаної статті встановлене адміністративне стягнення у вигляді штрафу від двадцяти пяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правилами дорожнього руху України передбачено: п.10.5. - поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини, крім випадку виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або де рух можливий лише в одному напрямку; п. 11.2 - на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Постановою ІДПС взводу № 5 роти з ОСП при УДАІ ГУ в Київській області від 06.04.2015 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у звязку з порушенням останнім п.10.5 та п. 11.2 Правил дорожнього руху України та застосовано стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 06.04.2015 р. о 20.40, керуючи транспортним засобом Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1, на 44 км. автошляху Бориспіль-Дніпропетровськ, в порушення пунктів 10.5 та 11.2 Правил дорожнього руху, здійснив виїзд з перехрестя так, що автомобіль опинився на полосі зустрічного руху (а.с. 6).

Вирішуючи питання про законність вказаної постанови, суд виходить з наступного.

По-перше, справа про адміністративне правопорушення відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП розглянута уповноваженою посадовою особою ОВС.

По-друге, підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності був протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 090035, складений правомочною посадовою особою з дотриманням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 04.10.2013 р. № 950, зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Стаття 70 КАС України містить наступні приписи:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

2. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

3. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

4. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

З урахуванням викладеного та вимог ст. 251 КУпАП зазначений протокол про адміністративне правопорушення є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення. Будь-яких сумнівів щодо його достовірності судом не встановлено, а позивачем під час розгляду справи не доведено.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не використав надане йому право подати пояснення, зауваження щодо змісту протоколу або пояснення по суті адміністративного правопорушення, які були б додані до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання або незгоди з предявленим інспектором ДПС порушенням Правил дорожнього руху України.

Крім того, з боку позивача жодним доказом не доведено, що він звертався з вимогою відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення, надати йому можливість скористатися правовою допомогою, або скористатися іншими наданими йому правами. Відсутність таких заяв з боку позивача також вбачається з відсутності його зауважень на протокол про адміністративне правопорушення.

Через відсутність обставин, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, інспектором ДПС було прийнято рішення про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення (п.1 ч. 1 ст. 284 КУпАП).

Питання, визначені ст. 278 КУпАП, були вирішені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

Ні у позовній заяві, ні у судовому засіданні позивачем не конкретизовано, які саме обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП, не були встановлені та/або враховані під час розгляду справи, і яким чином це вплинуло на результати її розгляду.

Суд під час перевірки доводів позивача про неповноту зясування уповноваженою особою обставин справи про адміністративне правопорушення, також враховує, що інспектором ДАІ під час розгляду справи до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд не приймає посилання позивача на відсутність відеофіксації скоєного правопорушення, оскільки у суду немає відомостей про існування такого доказу взагалі. Адже, факт відеофіксації порушення не зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, який складений на підставі візуального нагляду за дорожнім рухом інспектором ДПС. Тому, за наявністю належним чином складеного протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, відсутність в якості доказу даних відеофіксації не може свідчити про відсутність порушення Правил дорожнього руху з боку позивача.

Водночас, суд враховує, що позивач, відмовившись від надання пояснень та підпису протоколу, зі свого боку жодним чином не намагався зафіксувати дорожню обстановку, за якою він був зупинений інспектором ДПС, відповідних доказів суду не надав.

Позивач погодився з доданим відповідачем ОСОБА_2 до заперечень проти позову проектом організації руху на ділянці дороги Бориспіль-Дніпропетровськ, зазначивши, що на ньому вірно зазначено виїзд його транспортного засобу на перехрестя, який він здійснив без порушень Правил дорожнього руху.

Проте, вказаний проект містить загальну схему організації дорожнього руху з варіантами виїзду з перехрестя, що підтверджується відповідними написами «верхній синій виїзд - згідно з ПДР, нижній червоний виїзд - з порушенням ПДР». Враховуючи направлення вказаної схеми до суду технічними засобами звязку, кольорові позначення на неї відображені не повністю. Крім того, за своїм змістом вказана схема не містить напрямку руху безпосередньо автомобіля позивача 06.04.2015 р., а приймається судом до уваги в якості доказу саме організації руху на відповідній ділянці дороги.

З наданих суду сторонами відомостей вбачається, що позивач не заперечує факт виїзду автомобілю під його керуванням на смугу зустрічного руху, проте, обґрунтовує такий виїзд необхідністю обїзду транспортного засобу, який був зупинений працівниками ДАІ.

За таких обставин звертає на себе увагу як відсутність з боку позивача спроб зафіксувати наявність такого транспортного засобу на смузі його руху, так і відсутність конкретики у поясненнях позивача щодо типу транспортного засобу (вантажний автомобіль, автобус, мотоцикл тощо), який став для нього перешкодою, що було б доречно за вказаних обставин. Тому до вказаних пояснень позивача щодо наявності перешкод на смузі руху його транспортного засобу суд ставиться критично.

Доводи позивача про нерозяснення йому інспектором ДПС вимог ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення містяться відомості про розяснення ОСОБА_1 вказаних вимог закону. При цьому суд враховує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 скористався саме правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовився від надання будь-яких пояснень стосовно себе.

Також, у протоколі зазначений час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме 06.04.2015 р. 21 год. 00 хв., який не співпадає з часом складення протоколу і надає певний проміжок часу для підготовки до участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням викладеного, при розгляді цієї справи суд також враховує зміст Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015, в якому зазначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складання протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом(посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Оскаржену постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 198522 від 06.04.2015 р. позивач отримав поштою. При цьому зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що з мотивів відсутності даних відеофіксації порушення від відмовився як від підписання протоколу, так і від подальшої присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тим самим, позивач не скористався правами, наданими йому ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Згідно з резолютивною частиною Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 проживає в іншій області та з метою дотримання строку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 277 КУпАП, 06.04.2015 р. інспектором ДПС ОСОБА_2 розглянута справа про адміністративне правопорушення відповідно до наданих йому повноважень в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція вказаної посадової особи. Порушень з боку відповідачів саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

За приписами статей 11 та 86 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість заявленого позову, тоді як відповідач виконав покладений на нього ч. 2 ст. 71 КУпАП обовязок, надав суду обґрунтовані заперечення проти позову ОСОБА_1 з посиланням на норми діючого законодавства.

За таких обставин заявлений позов задоволенню не підлягає.

Через відсутність судових витрат, понесених відповідачем у звязку із розглядом справи, питання їх розподілу відповідно до вимог ч. 5 ст. 94 КАС України, судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ДПС взводу № 5 з ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київський області, Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 198522 від 06.04.2015 р. відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28.05.2015 р. Повний текст постанови виготовлено 02.06.2015 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Л.Шалпегіна