Справа № 1125/09
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2010 р.справа № 2а-58/08

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2008 у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 обласного центру медико-соціальної експертизи та Комунального закладу «Медсанчастина «Запоріжсталь»щодо встановлення діагнозу і групи інвалідності та стягнення шкоди

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в серпні 2000 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя зі скаргою в порядку глави 31-А ЦПК України 1963 року про зобовязання медсанчастину комбінату «Запоріжсталь»внести зміни до акту форми Н-1 від 12.01.1994; зобовязання ОСОБА_2 обласний центр медико-соціальної експертизи встановити І групу інвалідності та 100% втрату працездатності з часу завдання трудового каліцтва; відшкодувати матеріальну і моральну шкоду. Зазначає, що після отримання ним 10.01.1994 травми на виробництві, медсанчастиною невірно поставлений діагноз, що в подальшому потягло неправильне встановлення ІІІ групи інвалідності та 50% втрати працездатності (т1ас3,143).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2004, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2005, скарга ОСОБА_1 залишена без розгляду в звязку з пропущенням строку на оскарження (т1ас270,291).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.04.2007, прийнятою в порядку КАС України, скасовані ухвала Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2004 і ухвала апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2005 та справа направлена на новий розгляд. Касаційний суд вказав на помилковість висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду (т1ас306).

Під час нового розгляду справи ОСОБА_1 оформив звернення з посиланням на норми КАС України до відповідачів ОСОБА_2 обласного центру медико-соціальної експертизи та Комунального закладу «Медсанчастина «Запоріжсталь», в якому просить визнати протиправними і скасувати рішення щодо діагнозу наслідків нещасного випадку на виробництві, встановлення ІІІ групи інвалідності та 50% втрати працездатності; визнати його інвалідом І групи з втратою 100% працездатності з 10.01.1994; стягнути матеріальну і моральну шкоду (т1ас310).

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2008 в задоволені позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що інвалідність і втрата працездатності встановлені відповідно до Інструкції про встановлення груп інвалідності. Правильність діагнозу підтверджена судово-медичною експертизою (т1ас347).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та його позовні вимоги задовольнити. Посилається на те, що отримані ним ушкодження внаслідок виробничої травми, є такими, що призвели до інвалідності І групи та повної втрати працездатності. Висновки судово-медичної експертизи вважає сумнівними (т1ас350).

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявились, позивач просив розглядати справу без нього (т2ас4-16,104-107).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно медичних документів, ОСОБА_1 після отримання виробничої травми 10.01.1994 був доставлений до медсанчастини №7, нині Комунальний заклад «Медсанчастина «Запоріжсталь», де йому був поставлений діагноз: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ушиб шейного і грудного відділу позвоночника, виражені больовим станом.

ОСОБА_2 обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності і 50% втрати працездатності. Правильність діагнозу, групи інвалідності та ступеню втрати працездатності неодноразово підтверджувалась експертною комісією Управління охорони здоровя ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, науково-дослідним інститутом медико-соціальних проблем інвалідності м.Дніпропетровська, Київським міським центром медико-соціальної експертизи.

Згідно висновків комісійної судово-медичної експертизи від 08.05.2003, діагноз Медсанчастини, з яким позивач направлявся на МСЕК, є правильним (т1ас109-140). Колегія суддів не вбачає приводів сумніватися в правильності висновків експертів.

Крім того, ОСОБА_1 31.01.1996 звертався з позовом до ВАТ «ОСОБА_2 завод феросплавів»про внесення змін до акту форми Н-1 стосовно часу і дати нещасного випадку, неповного відображення обставин травмування та опису характеру травми оскільки це перешкоджало вирішенню питання встановлення І групи інвалідності замість ІІІ групи, відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.1997 внесені зміни до акту форми Н-1 стосовно дати і часу нещасного випадку та стягнута моральна шкода, в задоволені інших позовних вимог відмовлено. Ухвалою Запорізького обласного суду від 05.08.1997 в частині стягнення моральної шкоди рішення скасоване, а в решті залишено без змін і набрало законної сили. Вимоги про внесення змін до акту за формою Н-1, зобовязання МСЕК встановити 100% втрату працездатності та І групу інвалідності були предметом судового розгляду і по ним винесене рішення. Зокрема судом встановлено, що відомості про характер травми вносились в акт згідно з медичними документами (т1ас25-31,33-40).

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент встановлення інвалідності і ступеня втрати працездатності від нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_3 10.01.1994, у МСЕК не було підстав для встановлення І групи інвалідності та 100% втрати працездатності.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04.02.2008 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали проголошено 05.08.2010.

В повному обсязі ухвала складена 06.08.2010.

Головуючий А.В.Суховаров

Судді Л.М.Нагорна

ОСОБА_4