Справа № 22-а-5313/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5313/11 Головуючий у І інстанції Примаченко В.О.
Категорія 63 Доповідач у 2 інстанції Яворський
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Яворського М.А..

суддів Коцюрби О.П., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Б.Церква на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Б.Церкві про зобовязання виплати соціальну допомогу «дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Б.Церква Київської області (далі - Відповідач) про оскарження бездіяльності відповідача, вказуючи, що він належить до громадян, на яких поширюються соціальні пільги та гарантії Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, проте відповідачем зазначена норма закону не була врахована при нарахуванні розміру його пенсії, тому просив поновити строк звернення до суду та стягнути з відповідача державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року до 31.12.2007 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2009 року позов задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком в розмірі згідно з вимогами ст. 62 Закону України «Про держаний бюджет на 2007 рік»починаючи з 01.09.2007 по 31.12.2007 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело, на думку відповідача, до неправильного вирішення справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (далі по тексту Закон) він має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням та копією паспорта, та не заперечується відповідачем. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Б.Церква Київської області.

Позивач відноситься до категорії громадян на яких поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та має право на одержання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вирішуючи вказаний спір та, задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ухилення відповідача від збільшення розміру пенсії за віком, призначеної позивачці на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не ґрунтуються на вимогах ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Згідно з ст. 6 Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»та з врахуванням висновків, що викладені у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2007 року щодо визнання положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обовязковим до виконання на всій території України. В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку в частині необхідності нарахування вказаних коштів, тому постанова в цій частині є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо періоду проведення нарахувань та виплат щомісячного державного підвищення пенсії як дитині війни, починаючи з 01 вересня 2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду 03.11.2008 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, по виплатам за період з 01.01.2006 року до 01.10.2007 року, оскільки підвищення до пенсії є щомісячною виплатою і позивач при кожному отриманні пенсії мав всі підстави дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного спору мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України. Невиконання судом вимог закону призвело до неправильного вирішення справи і задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2009 року змінити в частині проведення перерахунку та виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у м. Б.Церква Київської області провести перерахунок та виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_1

відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 1 листопада 2007 року до 31 грудня 2007 року з врахуванням раніше виплачених коштів.

В решті постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2009 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: