Справа № 826/6785/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2015 року № 826/6785/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Данилишин В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Київській області

провизнання протиправними та скасування акту, рішення, зобов'язання вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправним та скасування акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.03.2015 №14/15; визнання протиправним та скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 оформлене протоколом № 28/03/15 в частині, що стосується позивача.

Позов вмотивовано тим, що висновки акту позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 05.03.2015 №14/15 є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами, оскільки позивачем не було допущено порушення вимог абз 1 ч. 2ст 26, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999, що вказує на необґрунтованість та протиправність рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією) від 26.03.2015 оформлене протоколом № 28/03/15 в частині, що стосується позивача.

Відповідач - Головне територіальне управління юстиції у Київській області - заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач - Міністерство юстиції України - письмових пояснень по суті позову не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового вирішення справи.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у різі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області на підставі скарги арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.11.2014 №67 проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 за результатом якої складено довідку та, в подальшому, акту від 05.03.2015 №14/15 (далі акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення позивачем абз 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 30.06.1999, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України, а саме: невиконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 24.11.2014 у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом».

В подальшому, 26.03.2015 на засіданні Дисциплінарної комісії за результатом розгляду подання, прийнято рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження та про накладення стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (у зв'язку із винесенням двох чи більше попереджень).

Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 р. № 1284/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 03.07.2013 р. за №1113/23645, затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (надалі - Порядок).

Згідно з п. п. 2.1, вищезазначеного Порядку, контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

У відповідності до п. 2.6 Порядку №1284/5, підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення додаткового контролю.

З матеріалів справи вбачається, що проведення позапланової перевірки позивача призначено у зв'язку надходженням скарги арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.11.2014 №67, тобто за наявності підстав визначених п. 2.6 Порядку №1284/5.

Відповідно до пп. 2.6.1-2.6.3 Порядку №1284/5 позапланова перевірка здійснюється органом контролю за наявності згоди Мін'юсту на її проведення, крім випадків проведення позапланової перевірки з підстав, передбачених абзацами п'ятим і шостим пункту 2.6 цього розділу.

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін'юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Мін'юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов'язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 02.12.2014 Міністерством юстиції України надано доручення Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області провести перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 з питань викладених у скарзі арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.11.2014 №67, отже перевірку позивача здійснено відповідно до пп. 2.6.1-2.6.3 Порядку №1284/5.

Відповідно до п. 2.13 Порядку №1284/5 на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки (додаток 2) та повідомлення про проведення перевірки (додаток 3), які підписуються керівником структурного підрозділу Мін'юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Згідно п. 2.7. Порядку №1284/5 орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п'ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Згідно п. 2.15. Порядку №1284/5 повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офіса) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв'язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов'язкової звітності.

Згідно абз. 2 п. 4.2 Порядку №1284/5 у разі проведення невиїзної перевірки копія посвідчення на перевірку надсилається арбітражному керуючому разом з повідомленням про проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням юстиції у Київській області було видано посвідчення на проведення позапланової перевірки № 12/6/15 від 09.02.2015 та повідомлення про проведення позапланової невиїзної перевірки від 09.02.2015 №09/15, які разом з копією скарги, повідомленням про проведення позапланової невиїзної перевірки від 09.02.2015 № 09/15 про необхідність надання письмових пояснень з приводу питань, порушених у скарзі арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.11.2014 №67, направлено на адресу позивача поштовим відправленням.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 17.02.2015 арбітражним керуючим ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Київській області було подано: письмові пояснення від 16.02.2015 вих. № 01; копію ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 по справі № БЗ/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом»; копію апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 24.10.2014 у вказаній справі; копію листа арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 11.11.2014 до арбітражного керуючого ОСОБА_2; копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 по справі № БЗ/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом»; копію листа арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02.02.2015 вих. № 01 до арбітражного керуючого ОСОБА_2; копію опису вкладення з фіскальним чеком від 15.02.2015.

Відповідно до п. 5.1 Порядку №1284/5 в останній день перевірки орган контролю складає та підписує Довідку (додаток 5) у двох примірниках. Один примірник Довідки надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Як зазначено вище, за результатом проведення перевірки відповідачем складено довідку про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого від 24.02.2015 № 08/15.

Згідно п. 6.1 Порядку №1284/5 арбітражний керуючий має право протягом п'яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Як зазначено вище, за результатом розгляду заперечень та пояснень позивача відповідачем складено акт перевірки, зі змісту якого вбачається, що відповідачем виявлено наступні порушення: невиконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 24.10.2014 у справі № БЗ/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» в частині передачі ліквідатору ТОВ «Автодом» ОСОБА_2 бухгалтерської та іншої документації банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута у встановлений Законом строк, що є грубим порушенням абз. 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності Боржника або визнання його банкрутом» в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 частини 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 3 частини 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 19.01.2013) встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999 (далі - Закон), протягом п'ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов'язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2014 у справі №Б3/128-11 про банкрутство ТОВ «Автодом» ухвалено, зокрема про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання останнім повноважень ліквідатора ТОВ «Автодом», призначено ліквідатором ТОВ «Автодом» арбітражного керуючого ОСОБА_2 та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 передати арбітражному керуючому усі наявні документи, печатки, штампи, матеріальні цінності ТОВ «Автодом».

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 у справі №Б3/128-11 апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 24.10.2014 без змін.

Відповідно до ст 85 Господарського процесуального кодексу України Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства належить, у тому числі, обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду є обов'язковими на всій території України. Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 3.03.2012 № 6 з метою забезпечення правильного і однакового застосування господарськими судами норм Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у прийнятті судових рішень, надано роз'яснення, відповідно до яких, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою ст 122-11 ГПК).

Відповідно до ч. 6 ст. 3-1 Закону, при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Отже, ухвала Господарського суду Київської області від 24.10.2014 у справі №Б3/128-11 набрала законної сили 27.01.2015, а відтак станом на час проведення перевірки, зазначена ухвала набрала законної сили та підлягала виконанню, проте доказів виконання такої ухвали позивачем не надано ні до перевірки ні під час вирішення справи, що вказує на обґрунтованість висновків відповідача про порушення позивачем абз. 1 ч. 2 ст. 25, ч. 6 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності Боржника або визнання його банкрутом» в редакції № 784-ХІУ від 30.06.1999, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог пункту 6.11 Порядку контролю, у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов'язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

У цьому випадку орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін'юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії (далі - структурний підрозділ), щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Абзацом 6 п. 7.1 Порядку контролю визначено, що грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута) є підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

Пунктом 7.2 Порядку контролю визначено, що протягом п'яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - Подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Подання повинно містити висновок структурного підрозділу щодо відповідності висновків акта перевірки законодавству з питань банкрутства. До подання додається пропозиція органу контролю з усіма додатками.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з виявленим порушенням підготовлено подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п. 7.6.2 Порядку №1284/5 7.6.2. на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

Як зазначено вище, 26.03.2015 на засіданні Дисциплінарної комісії за результатом розгляду подання, прийнято рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження та про накладення стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (у зв'язку із винесенням двох чи більше попереджень), отже при прийнятті рішення від 26.03.2015 відповідач діяв відповідно до згадуваних пунктів Порядку №1284/5.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур