Справа № 826/7741/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7741/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 червня 2015 року № 826/7741/15

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до

Дочірнього підприємства “УКРАВТОГАЗ” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Київське міське відділення Фонду соціального захисту інвалідів з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства “УКРАВТОГАЗ” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 704687,83 грн. та пені у розмірі 9865,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що згідно звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік відповідач вказав, що середньооблікова кількість працівників облікового складу підприємства у 2014 році становила 1663 особи, відповідно до 4% нормативу на підприємстві повинно бути працевлаштовано 67 осіб з інвалідністю, однак відповідачем було працевлаштовано лише 56 осіб. Тобто, відповідач не виконав свого обов'язку щодо працевлаштуванню нормативної кількості інвалідів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача під час судового розгляду справи просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з’явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, заперечень чи пояснень проти позову не надав, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, у судовому засіданні 20 травня 2015 року суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

У лютому 2015 року Дочірнє підприємство «Укравтогаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» подало до Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» за 2014 рік по формі 10-ПІ.

Згідно зазначеного звіту, середньооблікова кількість працівників облікового складу підприємства у 2014 році становила 1663 особи. Відповідно до 4-х відсоткового нормативу на підприємстві повинно бути працевлаштовано 67 осіб з інвалідністю, однак відповідач працевлаштував лише 56 осіб.

Оскільки відповідачем не виконано 4-х відсоткового нормативу, призначеного для працевлаштування інвалідів, позивач прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у розмірі 704687,83 та пені у розмірі 9865,52 грн.

Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-XII від 21 березня 1991 року визначені основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, гарантії їм рівних з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями та інтересами.

Згідно ст. 18 Закону № 875-XII, забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 19 Закону № 875-XII, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Тобто, на законодавчому рівні закріплено обов’язок підприємств, установ, організацій, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно звіту № 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік протягом спірного періоду відповідач, враховуючи чисельність штатних працівників, зобов'язаний був створити 67 робочих місць для працевлаштування інвалідів, однак працевлаштував лише 56 осіб.

Як вбачається з листа Святошинського районного центру зайнятості від 28 квітня 2015 року №03-28/1486, протягом 2014 року ДП “УКРАВТОГАЗ” НАК “Нафтогаз України” звітність по формі 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу» (вакансії) не надавало, інваліди для подальшого працевлаштування на це підприємство не направлялись.

Відповідно до листа Харківського міського центу зайнятості від 29 квітня 2015 року №ХМЦЗ-03-5668-26/15, Регіональне виробниче управління «Харківавтогаз» ДП “УКРАВТОГАЗ” НАК “Нафтогаз України” протягом 2014 року інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за формою 3-ПН (з позначкою «вакансії для інвалідів») не надавало, протягом 2014 року не працевлаштовано жодної особи з обмеженими фізичними можливостями за направленням з Харківського міського центу зайнятості.

Крім того, згідно листа Краматорського районного міського центру зайнятості від 06 травня 2015 року № 01-14/2180, Регіональне виробниче управління «Донецькавтогаз» ДП “УКРАВТОГАЗ” НАК “Нафтогаз України” змінило свою юридичну адресу на м.Краматорськ 24 листопада 2014 року. У період з 24 листопада 2014 року по 32 грудня 2014 року до центру зайнятості звіти про наявність вакансій за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу» (вакансії) з приміткою щодо можливості працевлаштування інвалідів від цього підприємства не надходили, а тому інваліди які знаходяться на обліку в центрі зайнятості для працевлаштування не направлялись.

Таким чином, відповідач не виконав у повному обсязі обов'язок з інформування щодо утворення (пристосування) робочих місць та наявності вакансій для працевлаштування інвалідів, тобто, не вжив необхідних заходів, передбачених чинним законодавством щодо недопущення правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ст. 20 Закону № 875-XII, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач зобов'язаний сплатити відділенню Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 704687,83 грн., оскільки саме з вини відповідача на підприємстві працює менша кількість інвалідів, ніж та, яка передбачена нормативом, а також сплатити нараховану позивачем пеню у розмірі 9865,52 грн.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи обґрунтованість позовних вимог та відсутність заперечень проти позову, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі та стягнення з Дочірнього підприємства “УКРАВТОГАЗ” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” адміністративно-господарських санкцій у розмірі 704687,83 грн. та пені у розмірі 9865,52 грн.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Київського міського відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити повністю.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський