Справа № 826/8202/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/50384/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,
провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт-люкс» (далі - ТОВ) пред'явило позов до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання дій відповідача щодо винесення рішення про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000065/2 від 11 березня 2014 року незаконними та протиправними, скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару № 100250001/2014/000065/2 від 11 березня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000065/2 від 11 березня 2014 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі Київська міжрегіональна митниця Міндоходів, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Судами встановлено, що між позивачем та компанією «ZHEJIANG FIRSD GROUP CO., LTD», KHP 02 квітня 2012 року було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу світильників побутових електричних (виробник NINGBO JIANGBEI ELEX IMP & EXP.CO.LTD, Китай (CN).

На виконання умов контракту позивачем було ввезено на митну територію України вказаний товар, митна вартість товару була визначена за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем під час митного оформлення було надано митному органу наступні документи:

картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0002564 від 11 лютого 2014 pоку;

міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 0276 від 08 березня 2014 pоку;

коносамент (Bill of Lading) ZHENNLAQB402321 від 15 січня 2014 pоку;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги НВ0351 від 07 лютого 2014 pоку;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару - довідка про транспортні витрати б/н від 27 лютого 2014 pоку;

каталог виробника товару - сторінка каталогу від 11 березня 2014 pоку;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією В-396/ 1 від 24 лютого 2014 pоку;

рахунок-фактура (інвойс) № 2013F03A83A від 06 січня 2014 pоку;

пакувальний лист № 2013F03A83A від 06 січня 2014 pоку;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 18 лютого 2013 pоку;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 28 лютого 2014 року;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу SMA 16 від 02 квітня 2012 pоку;

договір (контракт) про перевезення № 08/01/2014 від 08 січня 2014 pоку;

декларація про відповідність UA.01 I.D.00033-13 від 14 січня 2013 pоку;

декларація про відповідність UA.01 I.D.00097-13 від 29 січня 2013 pоку;

інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 08 березня 2014 pоку;

інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 15 січня 2014 pоку;

декларація про походження товару № 2013F03A83A від 06 січня 2014 pоку;

акт про відповідність товарів відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю про походження товару, їх упаковки б/н від 08 березня 2014 року.

Договір, який надано до митного оформлення, а також згідно документів, які подані до митного оформлення, виробником товару є фірма «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP.CO.LTD» (Китай), а контракт від 02 квітня 2012 року №SMA16 укладено з підприємством Zhejiang Fіrsd Group Co. Ltd. В той же час, в графі 44 ЕМД від 11 березня 2014 року №10025000/2014/008787 зазначено, що поставка товарів здійснюється згідно з контрактом виробника товарів; згідно коносаменту №ZENNLAQB402321 від 15 січня 2014 року визначено «Freight prepared» (фрахт сплачений), тобто витрати на транспортування було сплачено продавцем товару. В той же час, згідно зовнішньоекономічного контракту товар імпортується згідно умов поставки FOB Ningbo, тобто транспортні витрати повинні бути сплачені покупцем товару. У договорі про транспортно-експедиторське обслуговування від 08 січня 2014 року відсутні пункти 3.9 та 8.4 в англійській версії договору

З метою усунення розбіжностей та неточностей, митниця витребувала у позивача додаткові документи, а саме:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

інші наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів (за власним бажанням).

На виконання вимоги митного органу декларантом було повідомлено, що витребувані документи вже були надані в повному обсязі, а такі документи як експортна декларація країни-виробника; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки, про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) позивач не має можливості надати, оскільки вони не передбачені умовами зовнішньоекономічного (контракту).

Крім того, декларантом додатково було надано наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару:

калькуляцію від виробника;

прайс-лист від виробника та продавця;

виписку з бухгалтерської документації від 11 березня 2014 року.

11 березня 2014 року Київською міжрегіональною митницею Міндоходів прийнято рішення №100250001/2014/000065/2 про коригування митної вартості товарів, імпортованих ТОВ «Софіт-Люкс», згідно якого у зв'язку із тим, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України та неподання у повному обсязі декларантом додаткових документів на письмову вимогу митного органу, а саме договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаного договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копію митної декларації країни відправлення, митну вартість товару визначено за 6 (резервним) методом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив, що позивачем були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості, які давали можливість встановити дійсну вартість товару за ціною угоди, а тому рішення митниці № 00250001/2014/000065/2 від 11 березня 2014 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції із цими висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2014 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частини 1, 2, 5, 6, 7 статті 54 кодексу).

Частинами 1, 2 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про «а» право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; «б» право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на декларанту. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що подані позивачем до митного органу документи повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, а сумніви митного органу щодо правильності її визначення є необргунтованими.

Суди першої та апеляційної інстанції повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшли до вірного висновку про неправомірність рішення Київської обласної митниці про визнання протиправним та скасування рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 100250001/2014/000065/2 від 11 березня 2014 року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: