Справа № 824/797/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/797/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Маренича І.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях (далі-Позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук (далі-Відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 13829,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості за квітень 2015 року щодо сплати Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів "в", "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам підприємства в сумі 13829,39 грн.

Відповідач проти позову заперечував, подав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що згідно абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1 січня 2005 року витрати на виплату і доставку покриваютьсяза рахунок Державного бюджету України, а оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, отримують пільгову пенсію на підставі п. "в" та п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому витрати на доставку та виплату пільгових пенсій покриваються за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства.

Крім того, відповідач у запереченні вказав, що ОСОБА_10 08.05.2014р., та ОСОБА_11 06.06.2014 р. досягнули загального пенсійного віку, тому вже не мають права на виплату і доставку пільгової пенсії за рахунок підприємства.

Від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, при цьому представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно із ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державне підприємство «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України є юридичною особою, ідентифікаційний код якої 00729876, місце знаходження: вул. Каштанова, 20, м. Чернівці , 58026 .

Згідно повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску від 25 травня 2012 року відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та з 01 квітня 1996 року узятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м.Чернівцях.

Дослідженням трудових книжок працівників ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9 судом встановлено, що останні працювали у відповідача.

З довідок про характер виконуваної роботи на посадах, які дають право на пенсію на пільгових умовах по списках, та видані державним підприємством "Дослідне господарство "Центральне" Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, встановлено, наступне.

ОСОБА_10 працювала на підприємстві дояркою та повністю виконувала установлені норми обслуговування тварин з 18 червня 1979 року по даний час (07 травня 2009 року).

ОСОБА_11 працювала на підприємстві свинаркою та повністю виконувала установлені норми обслуговування тварин з 12 квітня 1980 року по 17 червня 2007 року.

ОСОБА_1 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві та протягом календарного року в тваринництві з 13 березня 1978 року по 03 жовтня 2002 року.

ОСОБА_2 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві з 20 січня 1975 року по 03 липня 1998 року.

ОСОБА_12 працювала свинаркою ферми з 20 травня 1985 року по 17 червня 2007 року.

ОСОБА_3 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 17 травня 1979 року по 02 лютого 2003 року.

ОСОБА_4 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 10 вересня 1977 року по 02 грудня 2008 року.

ОСОБА_5 працювала у господарстві з 10 жовтня 2007 року, а з 01 травня 2009 року була постійно зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції та переведена робочою рільничої бригади.

ОСОБА_6 працювала у господарстві з 02 лютого 2009 року, а з 01 жовтня 2009 року була постійно зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції та переведена робочою рільничої бригади.

ОСОБА_13 працював трактористом на підприємстві і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 24 листопада 1976 року по 14 липня 2003 року.

ОСОБА_14 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 18 квітня 1977 року по 18 вересня 2010 року.

ОСОБА_9 працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції з 01 червня 1978 року по 01 січня 2009 року.

Вказані періоди роботи зазначених вище працівників зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно з пунктами "в", "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На адресу відповідача позивачем були направленні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив витрати, пов'язані з доставкою і виплатою пільгових пенсій в сумі 13829,39 грн., управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях звернулось до суду з даним позовом.

Вказані спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі -Закон №1058-ІV).

Відповідно до пункту "в" частини першої статті 13 Закону №1058-ІV на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно пункту "д" частини першої статті 13 Закону №1058-ІV на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Відповідно до пункту "ж" частини першої статті 13 Закону №1058-ІV на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

Згідно пункту 6.3 Інструкції №21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно пункту 6.7. Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.8 Інструкції №21-1 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

За таких обставин та враховуючи наведені норми матеріального права, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Поряд з цим суд вважає безпідставними твердження відповідача, зазначені у письмових запереченнях проти позову, зокрема, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду України та Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Разом із цим, в абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Однак, вказані норми не стосуються спірних правовідносин, оскільки не поширюються на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення". Вони були направлені, зокрема, на врегулювання відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий); встановлення джерела виплати пенсій іншим пільговим категоріям пенсіонерів (абзац п'ятий). Тобто, ці норми були направлені на встановлення регулювання інших відносин, а не на зміну чинного регулювання спірних правовідносин.

Отже, вказані законодавчі приписи регулюють інші правовідносини, а не змінюють чинний порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що є предметом розгляду у цій справі.

Таким чином, суд вважає, що положення пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не поширюються на взаємовідносини з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо відшкодування витрат, пов'язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій за квітень 2015 р. по ОСОБА_10, ОСОБА_11, які працювали у відповідача, суд зазначає наступне.

01.10.2011 р. набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 р. (далі - Закон № 3668), яким здійснено підвищення пенсійного віку для жінок, що призвело до збільшення періоду відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Так, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р., №1788 (далі - Закон №1788) право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах пов'язують із наявністю у такої особи трьох обставин у сукупності: досягнення відповідного пенсійного віку, наявність відповідного загального трудового стажу певного періоду та наявність стажу певного періоду на роботах за Списком №2. При наявності зазначених складових особа має можливість реалізувати своє право на призначення їй та відповідно отримання пільгової пенсії. Дане право, яке реалізоване особою, в силу соціальної спрямованості діяльності Держави та положень принципу верховенства права, згідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, не може бути обмежене або скасоване (припинене) та підставі нормативно-правових актів прийнятих після призначення такої пільгової пенсії.

На момент призначення пенсії ОСОБА_15 та ОСОБА_11 на пільгових умовах чинне законодавство України зобов'язувало її колишнього роботодавця, яким є Державне підприємство «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, до досягнення ними пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058), відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1058 (у редакції станом на час виникнення правовідносин) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788, відповідно до ст.12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до загальнотеоретичних правил правозастосування, правовідносини між особами врегульовуються тією нормою матеріального права, яка діє на момент виникнення, припинення, зміни цих правовідносин, якщо інше не передбачено законом.

Призначення 08.05.2009 р. пільгової пенсії ОСОБА_10 і 07.06.2009 пільгової пенсії ОСОБА_11 зумовило виникнення правовідносин між Пенсійним фондом України та Державним підприємством «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії. Дані правовідносини, на момент їх виникнення були врегульовані законодавством, в редакціях чинних на той час, які передбачали, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати позивачу фактичні витрати, пов'язані із виплатою та доставкою пільгових пенсій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до досягнення ними 55 річного віку, а саме до 08.05.2014 р. та 06.06.2014 р. відповідно.

Суд робить висновок, що положення Закону №3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли 08.05.2009 р. та 07.06.2009 р. між Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях та Державним підприємством «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки на той час вони були врегульовані іншими нормативно-правовим актами.

Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 р. не містить норм, які передбачають його зворотну дію в часі.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позивач безпідставно визначив заборгованість по відшкодуванню витрат, пов'язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій за квітень 2015 р. в сумі 2647,91 грн. по ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Борг відповідача перед Пенсійним фондом України по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за квітень 2015 року, складає 11181,48 грн.

Згідно п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки в ході розгляду справи позивачем частково доведено обґрунтованість своїх вимог, то суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернівцях позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Беручи до уваги положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та враховуючи, що спір частково вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 71, 79, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний код 00729876, вул. Каштанова, 20, м. Чернівці, 58026) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях заборгованість по відшкодуванню витрат на доставку і виплату пенсій, призначених на пільгових умовах за квітень 2015 року у сумі 11181 грн. (одинадцять тисяч сто вісімдесят одна) грн. 48 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя І.В. Маренич