Справа № 806/668/15
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лавренчук О.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" червня 2015 р. Справа № 806/668/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Кузьменко Л.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Подолянчук Л.С. ,

за участю сторін, позивача - ОСОБА_3,

представників від позивача - ОСОБА_4; від відповідача - Беспризванний А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Житомирського міського відділу УМВС України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 45 від 19 січня 2015 року та № 12 о/с від 21 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади слідчого відділення розслідування дорожньо - транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ України; поновити ОСОБА_3 на службі на вказаній посаді; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу по день ухвалення судом рішення про поновлення на службі.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів №45 від 19.01.2015 р. і №12 о/с від 21.01.2015 р., поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, - відмовлено.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким завольнити позовні вимоги.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що факт алкогольного сп'яніння може бути доведений лише належними та допустимими доказами, в даному випадку - актом освідування, висновком судово-медичної експертизи, однак, в жодному випадку не показами свідків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується матеріалами справи, що наказом від 21.01.2015 № 12 о/с ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни). Підстава: наказ УМВС від 19.01.2015 № 45.

У резолютивній частині Наказу "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" № 45 від 19.01.2015 зазначено, що підставою для звільнення позивача зі служби є "порушення дисципліни, що виразилась у перебуванні на службі з ознаками алкогольного сп'яніння".

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із доведеності факту перебування позивача на службі в стані алкогольного сп'яніння. При цьому, судом було взято до уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які показали, що від позивача відчувався запах алкоголю.

Однак, колегія суддів з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту перебування позивача на службі з ознаками алкогольного сп'яніння не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до пояснень представників сторін та пояснень самого позивача вбачається, що позивач тривалий час перебував у неприязних стосунках з керівництвом Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, оскільки позивача неодноразово викликали та пропонували звільнити займану ним посаду на, що останній в категоричній формі відмовився у зв'язку з чим виник конфлікт.

З матеріалів справи вбачається, що обставини з приводу перебування позивача на службі з ознаками алкогольного сп'яніння було встановлено на підставі показів Першого заступника начальника-начальник слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області ОСОБА_8; начальника сектору кадрового забезпечення Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6; та інспектора цього ж сектору ОСОБА_7.).

Однак, колегія суддів з огляду на неприязні стосунки позивача з керівництвом Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області оціює такі покази та пояснення критично, оскільки наведені працівники міліції входять до керівного складу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області, або перебувають у безпосередньому підпорядкуванні його керівництва. Окрім того, вказані працівники міліції, окрім такої ознаки, як- запах алкоголю, не змогли навести жодної іншої ознаки яка б була притаманна особі, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння та беззаперечно вказувала на перебування позивача в нетверезому стані.

Окрім того, покази та пояснення вказаних осіб відрізняються від:

- пояснень ОСОБА_9, що містяться в матеріалах службового розслідування який пояснив, що є колегою позивача та працює з ним в одному кабінеті, бачив позивача близько 14:30 год 13.01.2013року запаху алкоголю не відчував;

-показів свідка ОСОБА_10, який в судовому засіданні пояснив, що є учасником дорожньо-транспортної пригоди, слідчий експеримент щодо якої позивач проводив 13.01.2015 року, а зокрема, о 16:00 годин цього ж дня позивач у своєму робочому кабінеті відбирав у названого свідка (як учасника ДТП) пояснення. Запаху алкоголю від позивача свідок не відчував, інших ознак алкогольного сп'яніння позивача також не бачив.

Колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції про відхилення показів свідка ОСОБА_10, через те, що обумовлений свідок є учасником ДТП, слідчий експеримент щодо якого проводив позивач, оскільки на дату відібрання у вказаного свідка показів, позивач не був слідчим по вказаній ДТП, а відтак, свідок у своїх діях та поясненнях був незалежним від висновків та дій позивача у справі по ДТП.

Поряд із зазначеним, колегією суддів встановлено, що медичний огляд позивача на стан сп'яніння не проводився. Акт про його відмову від направлення на медичний огляд, як і акт про ухилення позивача від медичного огляду (за участю незаінтересованих осіб) відповідачами не складався. Не складався відповідачами і акт про підтвердження обставин (за участю незаінтересованих осіб) перебування позивача у нетверезому стані на службі із зазначенням характерних ознак сп'яніння.

За таких обставин, зібраними у справі доказами достеменно не підтверджуються обставини (викладені керівним складом працівників Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області та підлеглими їм особами) з приводу перебування позивача на службі з ознаками алкогольного сп'яніння.

Водочас, колегія суддів апеляційного суду ураховує постанову Верховного Суду України у справі №6-1500св10 від 03.11.2010року та роз'яснення, надані в п. 25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно до яких, нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд повинен дати відповідну оцінку. При цьому доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Всупереч положенням ч.2 ст. 71 КАС України, відповідачі не довели належними та допустими доказами (зібраними за участю незалежних осіб) обставини щодо перебування позивача на службі з ознаками алкогольного сп'яніння.

Звільнення зі служби за порушення дисципліни, що виразилась у перебуванні на службі з ознаками алкогольного сп'яніння на переконання колегії суддів повинен застосовуватись як крайній захід, за наявності достовірних, беззаперечних та обґрунтованих доказів перебування на службі у стані алкогольного сп'яніння, зібраних за участі незалежних осіб.

Наявні у справі докази з приводу ознак алкогольного сп'яніння позивача (матеріали службового розслідування, пояснення керівного складу та підлеглих осіб працівників Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області) не підтверджені доказами зібраними за участю незацікавлених осіб та суперечать показам свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9

Отож, висновки суду першої інстанції з приводу достеменно встановленого факту перебування позивача на службі з ознаками алкогольного сп'яніння є такими, що не ґрунтуються на належних й достовірних доказах. Відтак, звільнення позивача не можна визнати законним, у зв'язку із чим спірні накази підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі.

Стосовно ж вимоги позивача з приводу стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по день ухвалення судом рішення про поновлення на службі, то вказана вимога підлягає до задоволення частково, оскільки сторонами на вимогу суду не було надано складових та розміру грошового утримання позивача за період, що є необхідним для розрахунку вказаних виплат, у зв'язку з чим колегія суддів позбавлена можливості провести такий розрахунок самостійно.

Однак, враховуючи що нарахування та виплату сум грошового забезпечення для позивача здійснював Житомирський міський відділ УМВС України в Житомирській області, який володіє всіма необхідними даними для розрахунку зазначених виплат, суд апеляційної інстанції з огляду на фактичні обставини справи, положення ч. 2 ст. 11 КАС України та з метою повного захисту прав позивача (про захист яких позивач просить) вважає за необхідне прийняти у вказаній частині рішення, яким зобов'язати Житомирський міський відділ УМВС України в Житомирській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.01.2015року по 02.06.2015року.

На підставі викладеного, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване судове рішення скасувати з прийняттям нового.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "02" квітня 2015 р. скасувати.

Постановити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати накази Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області № 45 від 19 січня 2015 року та № 12 о/с від 21 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з посади слідчого відділення розслідування дорожньо - транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області за пунктом 64 "є" (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ України.

Поновити ОСОБА_3 на службі на посаді слідчого відділення розслідування дорожньо - транспортних пригод слідчого відділу Житомирського міського відділу УМВС України в Житомирській області.

Зобов'язати Житомирський міський відділ УМВС України в Житомирській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.01.2015року по 02.06.2015року.

Постанова суду в частині поновлення на посаді допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: Л.В. Кузьменко

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008 Житомирський міський відділ УМВС України у Житомирській області вул.Л.Українки,17,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,