Справа № 559/220/15-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лопухович А.О.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" червня 2015 р. Справа № 559/220/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Дудка І.О. на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "20" квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Дудка І.О. про визнання дій протиправними ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправними дії щодо не виконання судових рішень за виконавчими листами : №2-а-60, виданого 06.07.2011 р. Дубенським міськрайонним судом Рівненської області ; №2-а-626, виданого 18.07.2011 р. Дубенським міськрайонним судом Рівненської області; 2-а-61, виданого 24.07.2011 р. Дубенським міськрайонним судом Рівненської області. Просили зобов'язати Управління ДВС відновити виконавче провадження за вказаними виконавчими листами, нарахувати штраф, компенсацію за протиправну затримку нарахованого боргу, матеріали направити прокурору Рівненської області для притягнення винних до відповідальності за невиконання судових рішень. З урахуванням уточнення позовних вимог просили також скасувати постанови про закінчення виконавчих проваджень від 13.02.2015 року, якими закінчено виконавчі провадження по вищевказаних виконавчих листах.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.04.2015 року позов ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Дудка І.О. на протиправні дії головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції в Рівненській області Дудка І.О. задоволено частково.

Скасовано постанови про закінчення виконавчого провадження від 13 лютого 2015 року ВП №2871916, ВП № 28857091, ВП №28718912, винесені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О.

Зобов'язано Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області відновити виконавче провадження з виконання виконавчих листів № 2-а-60 від 06.07.2011 року, № 2-а-61 від 24.06.2011 року, №2-а-626 від 18.07.2011 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивачі та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Рівненській області від позивачів надійшли на виконання виконавчі листи № 2-а-60 від 06.07.2011 року, № 2-а-61 від 24.06.2011 року, № 2-а-626 від 18.07.2011 року, видані Дубенським міськрайонний судом Рівненської області, про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі нарахувати та виплатити позивачам підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

13.02.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Дудкою І.О. винесені постанови про закінчення виконавчого провадження (ВП №2871916, ВП № 28857091, ВП №28718912) на підставі ч.3 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" в зв'язку з відсутністю фінансування з Державного бюджету України (а.с. 41-43).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновків щодо протиправності прийнятих постанов про закінчення виконавчих проваджень.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками, оскільки вони ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а частиною 2 цієї статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що застосування державним виконавцем положень пункту 11 частини 1 статті 49 та частини 3 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", як підставу закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа, можлива лише при виконанні рішень майнового характеру, зокрема про стягнення грошових коштів або про звернення стягнення на майно.

Як вбачається із змісту оскаржуваних постанов державним виконавцем закінчено виконавчі провадження у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника для даного виду виплат та не передбачення їх в кошторисних видатках та в Державному бюджеті України.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів щодо виконання приписів ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку щодо закінчення виконавчих проваджень, оскільки, не було здійснено усіх можливих вичерпних заходів виконання судових рішень. Сама ж по собі відсутність коштів на рахунках боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі "Жовнер проти України" державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

Згідно із п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави.

Боржником у даній справі виступає держава, яка в особі компетентного органу повинна повернути борг позивачам. Відтак, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Колегія суддів зазначає, що посилання апеляційної скарги на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» є безпідставним, так як виконавчі листи містять зобов'язання УПФУ в Дубенському районі провести відповідні виплати, а не стягнення з боржника. Спосіб і порядок виконання рішень судом не змінено. Крім того, виконавчі листи видані до набрання законної сили Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій, що оскаржувані постанови відповідача є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Дудка І.О. залишити без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "20" квітня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- ОСОБА_5 АДРЕСА_2

4- відповідачу/відповідачам: Головний державний виконавець відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області Дудка І.О. вул.Замкова,22, м.Рівне, 33028

- ,