Справа № 810/2720/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ К/800/56438/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Мороза В.Ф.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Донця О.Є.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Київської митниці Міндоходів на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін України ТОВ» до Київської обласної митниці, митний пост Святошин про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Цеппелін Україна ТОВ» звернулося з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.02.2013 року №125000004/2013/110188/1 та №125000004/2013/110189/1.

Позов мотивовано тим, що на думку позивача оскаржувані рішення про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу є протиправними, оскільки були прийняті з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання.

На думку позивача найменування товару та його ціна були визначені у відповідності до інвойсів до договору № ZIAG - ZUK - 2012. Крім того вказує, що до кожної митної декларації був наданий вичерпний перелік документів для визнання митної вартості товару.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року, позов задоволено.

Рішення судів мотивовано тим, що позивачем надано належні документи на підтвердження заявленої митної вартості, а у відповідачем необґрунтовано відкореговано митну вартість.

У касаційній скарзі митниця, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання договору між позивачем та Компанією «Zeppelin International AG» від 01.01.2012 позивачем до Київської обласної митниці була заявлена до митного оформлення дорожня техніка САTERPILLAR, а саме: колісний екскаватор-навантажувач в комплекті з двома ковшами, 2007 року виробництва; колісний екскаватор-навантажувач в комплекті з двома ковшами, 2008 року виробництва; дорожній вібраційний асфальтний каток, 2010 року виробництва, за вантажно митними деклараціями № 125130000/2013/207667, що подана 27.02.2013 за інвойсом № 202460/1071 від 26.02.2013 (код УКТЗУД - 84295900), вантажно митна декларація № 125130000/2013/207668, що подана 27.02.2013 за інвойсами № 202460/1073 від 26.02.2013, № 202460/1069 від 26.02.2013 (код УКТЗУД - 84295900, 84294010).

Позивачем митна вартість була визначена за 1 методом (за ціною угоди) такого визначення.

3 метою розмитнення товару позивач додав до вантажної митної декларації пакет документів необхідний для розмитнення товару, зокрема декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір і додатки до нього, інвойси.

На обох деклараціях митної вартості посадова особа відповідача вчинила запис про необхідність надання додаткових документів, а саме: рахунку на користь третіх осіб, договір з третіми особами, відповідна бухгалтерська документація (видаткові накладні - за наявності), висновок експертної організації.

У зв'язку з ненаданням додаткових документів відповідач самостійно розрахував митну вартість з використанням 6 (резервного) методу такого визнання та видав рішення про визнання митної вартості товару, що супроводжується виданням карток - відмови в прийнятті митної декларації при митному оформленні товару.

Тобто, митну вартість визначено за методом № 6, з урахуванням інформації, наявної в митному органі (митні декларації від 26.02.2013 № 125130000/2013/207610, від 12.03.2012 № 10020000/2012/565381, від 02.11.2012 № 125180000/2012/905369).

Відповідно до ч. 4 ст. 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, частиною 2 вказаної статті визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому ч. 5 ст. 53 МК заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Відповідно ч. 3 ст. 54 МК за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2- 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що товариством надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК. Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК.

Митницею не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК.

Крім того митницею не підтверджено належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Докази, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

У постанові від 11 вересня 2012 року у справі № 21-262а12 Верховний Суд України зазначив, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Враховуючи вищезазначене суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що товариством подано митниці достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст. 58 МК. Натомість коригування відповідачем митної вартості здійснено неправомірно з порушенням ч. 3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та всупереч правилам, визначеним ст. 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець