Справа № 808/8250/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року 16:42Справа № 808/8250/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Заболотньої Н.ІО. та представників

позивача: Білик О.В.,

відповідача: Проценко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод

«Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна»

до Запорізької митниці Міндоходів

про визнання протиправними та скасування картки-відмови у прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.11.2014 Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М.Кузьміна» (далі - позивач, ПАТ «Дніпроспецсталь») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці Міндоходів (далі - відповідач, Митниця) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів за шостим методом №112030000/2014/000123/2 від 30.05.2014 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2014/00148 від 30.05.2014 за ВМД №112030000/2014/009086 (з урахуванням уточненого позову).

Ухвалою суду від 24.11.2014 відкрито провадження в адміністративній справі №808/8250/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 17.12.2014.

Провадження у справі неодноразово зупинялося за клопотанням сторін для надання додаткових доказів.

05.05.2015 провадження у справі поновлено.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.04.2015. На обґрунтування позову позивач зазначає, що вважає протиправним рішення щодо коригування митної вартості товарів за шостим методом, та, відповідно, картку відмови у митному оформленні товару, оскільки ним були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом, у зв'язку з чим просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за шостим методом №112030000/2014/000123/2 від 30.05.2014 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№112030000/2014/00148 від 30.05.2014 за ВМД №112030000/2014/009086. Просить позов задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у наданих запереченнях. Зазначає, що враховуючи, що декларантом надано неповні відомості щодо митної вартості товару, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України та не були надані додаткові документи на вимогу митного органу для підтвердження заявленої митної вартості товару, згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України відповідачем було здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної в органі доходів і зборів та винесено спірне рішення про коригування митної вартості. При здійсненні митної оцінки був застосований резервний метод визначення митної вартості товарів у відповідності з вимогами ст. 64 Митного кодексу України. Вважає спірні рішення такими, що винесені у відповідності до вимог діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 05 травня 2015 року на підставі ст. 160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2014 між ПАТ «Дніпроспецсталь» (Покупець) та «INTERCOMMODITIES SA» (Продавець) було укладено контракт N2014/MOULDS, за яким продавець зобов'язався поставити позивачу товар відповідно до специфікацій на умовах DAP Запоріжжя у відповідності до Інкотермс 2010 року.

Для проведення митного оформлення поставленого товару, а саме «виливниці» позивачем до митного органу 29.05.2014 була оформлена в електронному вигляді та подана вантажна митна декларація №112030000/2014/009086 (далі - ВМД).

У графі 43 ВМД №112030000/2014/009086 позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст.49, 53 Митного кодексу України.

Відповідно до даної ВМД платежі ввізного мита повинні становити - 105 909 грн. 29 коп. Зазначені дані відображені в гр.47 «Нарахування мита та митних платежів декларації».

При поданні ВМД позивачем задекларовані наступні документи: зовнішньоекономічний договір № 2014/MOULDS, специфікація №1 від 24.04.2014, лист №213-868 від 28.05.2014, лист №11/2743 від 26.05.2014; комерційний інвойс №ІМ-14-001 від 30.04.2014 ProForma INVOICE: 42.245, DELIVERY-NOTE №28.058 від 29.04.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація № MRN13DE36E3; комерційний інвойс № IM-14-002 від 30.04.2014 ProForma INVOICE: 42.259, DELIVERY-NOTE№28.065 від 30.04.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN 13DE79E3; комерційний інвойс № IM-14-003 від 30.04.2014 ProForma INVOICE: 42.260, DELIVERY-NOTE №28.066 від 30.04.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN 13DE36E3; комерційний інвойс № IM-14-004 від 30.04.2014 ProForma INVOICE: 42.261, DELIVERY-NOTE№28.067 від 30.04.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN 13DE61E0; комерційний інвойс №IM-14-005 від 07.05.2014 ProForma INVOICE: 42.271, DELIVERY-NOTE№28.078 від 07.05.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN13DE27E6; комерційний інвойс №IM-14-006 від 12.05.2014 ProForma INVOICE: 42.280, DELIVERY-NOTE №28.083 від 08.05.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN13DE1Е5; комерційний інвойс №IM-14-007 від 12.05.2014 ProForma INVOICE: 42.281, DELIVERY-NOTE №28.084 від 08.05.2014, сертифікат відповідності, CMR, експертна декларація №MRN13DE828E6 та інші документи, (зазначені в графі 44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також, разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф. ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 57, 58 Митного кодексу України, тобто - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару «виливниці», заявленого до митного оформлення за ВМД від 29.05.2014 №112030000/2014/009086, митним органом перевірено подані позивачем документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомості, що необхідні для здійснення митного контролю, та у зв'язку із наявними у них розбіжностями, відповідності до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів,митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних послуг із виконанням умов договору (угоди, контракту); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару. Також, запропоновано надати додаткові документи, наявні у декларанта для підтвердження митної вартості товару.

Так, митний орган зазначає, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно з п.1, ч.4, ст. 54 Митного кодексу України було визначено, що документи не дозволяють однозначно вирішити питання щодо перевірки числового значення заявленої митної вартості, а саме: у відсканованих копіях рахунків-фактур (інвойсів) №№ ІМ-14-001 від 30.04.2014; ІМ-14-002 від 30.04.2014; ІМ-14-003 від 30.04.2014; ІМ-14-004 від 30.04.2014; ІМ-14-005 від 07.05.2014; ІМ-14-006 від 12.05.2014; ІМ-14-007 від 12.05.2014 банківські реквізити «Intercommodities SA» SWIFT відрізняються від банківських реквізитів «IntercommoditiesSA» SWIFT, зазначених у зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 24.04.2014 № 2014/MOULDS. Також, у відсканованій копії заказу №60-0897/14 від 25.04.2014 між «Intercommodities SA» та ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьмина» зазначено контракт №13131006 від 17.12.2013 та специфікацію № 2 від 07.03.2014, який відрізняється від контракту №2014/MOULDS від 24.04.2014, який зазначено у ЕМД та інших товаросупровідних документах.

30.05.2014 ПАТ «Дніпроспецсталь» на зворотньому боці ДМВ - 1 зазначило перелік документів, які додатково надає, а також пояснення неможливості подання інших документів, а саме, на вимогу митного органу щодо поставки виливниць (фірма-постачальник -«INTERCOMMODITIES SA») по рахункам №№IM-14-001 від 30.04.2014, IM-14-002 від 30.04.2014, ІМ-14-003 від 30.04.2014, ІМ-14-004 від 30.04.2014, ІМ-14-005 від 07.05.2014, IM-14-006 від 12.05.2014, ІМ-14-007 від 12.05.2014 зазначило, що:

- Основними персоніфікованими банківськими реквізитами є IBAN та номер рахунку. SWIFT є кодом банку в міжнародній банківській системі передачі інформації та здійснення платежів, і банк CREDIT SWISS, де обслуговуються рахунки «Intercommodities SA» має два SWIFT: CRESCHZZ80A і CRESCHZZ69A. Саме через це в Інвойсах ІМ-14-001 від 30.04.2014, ІМ-14-002 від 30.04.2014, ІМ-14-003 від 30.04.2014, ІМ- 14-004 від 30.04.2014, ІМ-14-005 від 07.05.2014, IM-14-006 від 12.05.2014, ІМ-14-007 від 12.05.2014 вказано SWIFT: CRESCHZZ80A, а в контракті №2014/MOULDS вказано SWIFT: CRESCHZZ69A. IBAN СНІ 0539 7200 0 та номер рахунку 1530539-72 є однаковими в інвойсах та в контракті;

- Заказ №60-0897/14 є заказом між «INTERCOMMODITIES SA» та виробником «Lintorfer Eisengiesserei GmbH», а не між «INTERCOMMODITIES SA»та ПАТ «Дніпроспецсталь». Контрактом між «INTERCOMMODITIES SA» та ПАТ «Дніпроспецсталь» є зовнішньоекономічний контракт №2014/MOULDS від 24.04.2014. В заказі 60-0897/14 є посилання на специфікацію № 2 від 07.03.2014 до контакту №13131006 від 17.12.2013, тому що в першому кварталі 2014 року ПАТ «Дніпроспецсталь» імпортувала виливниці по прямому контракту № 13131006 від 17.12.2013, Специфікація 1 від 17.12.2013 з виробником «Lintorfer GmbH» (умови оплати відстрочка 90 календарних днів після поставки) і в Запорізькій митниці були оформлені ВМД №112030000/2014/004891 від 19.03.2014, /2014/003012 від 20.02.2014, 112030000/2014/004876 від 19.03.2014, 112030000/2014/006290 від 14.04.2014, 112030000/2014/005634 від 01.04.2014, де ціна на виливниці не відрізняється від заявленої в ЕМД. На другий квартал 2014 року було розпочато оформлення специфікації № 2 від 17.03.2014, але через загрозу військових дій в Україні, «Lintorf er GmbH» відмовився продавати виливниці з відстрочкою платежу. Саме тому, «Lintorfer GmbH» підписав заказ 60-0897/14 з «Intercommodities SA» на поставку виливниць виготовлених під непідписану специфікацію № 2 від 17.03.2014 до контракту №13131006 від 17.12.2013. Адже кількість і тип виливниць повністю співпадають. Крім того, враховуючи те, що «Intercommodities SA» оплачує інвойси зразу після отримання, «Lintorfer GmbH» надав знижку 3% (Лист Lintorfer від 30.05.2014).

На вимогу митного органу щодо поставки виливниць (фірма-постачальник -«INTERCOMMODITIES SA») по рахункам ІМ-14-001 від 30.04.2014, IM-14-002 від 30.04.2014, ІМ-14-003 від 30.04.2014, ІМ-14-004 від 30.04.2014, ІМ-14-005 від 07.05.2014, IM-14-006 від 12.05.2014, IM-14-007 від 12.05.2014 декларант повідомив, що:

- В якості договору з третіми особами при поданні митної декларації був наданий Заказ № 60-08797/14 від 25.04.2014 між «INTERCOMMODITIES SA» та виробником «Lintorfer Eisengiesserei GmbH», яке є контрактом, оскільки там прописані вартість, умови поставки, умови розрахунків;

- Рахунки про сплату комісійних та посередницьких послуг не можемо надати тому, що дані послуги позивачу не надавалися;

- В якості виписки з бухгалтерської інформації було надано інвойси та відвантажувальні відомості, Іншої бухгалтерської інформації виробник немає, оскільки використовує лише 2 вищевказаних документи в своєму діловодстві;

- В якості каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару в пакеті для митного декларування була надана Калькуляція вартості виливниць від 28.05.2014 надана виробником «Lintorfer Eisengiesserei GmbH». Прайс-листів компанія немає оскільки виливниці є специфічним товаром, який виробляється за індивідуальними кресленнями, унікальність якого підтверджена листом компанії виробника від 28.05.2014, який було надано в пакеті документів для митного оформлення, і не може мати узагальненої ціни.

- В якості документу, який підтверджує митну вартість товару в пакеті документів для митного оформлення було надано висновок № 9/168 від 29.05.2014 спеціалізованої державної експертної організації ДП «Держзовнішінофрм».

Вказані причини також були наведені декларантом на зворотному боці ф. ДМВ-1

30.05.2014 митним органом прийнято рішення №112030000/2014/000123/2 про коригування митної вартості товару за резервним методом та, у зв'язку з цим, 30.05.2014 видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2014/00148 за поданою ВМД №112030000/2014/009086.

В зазначеній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом проведене коригування митної вартості та винесене відповідне рішення про визначення митної вартості. Також, в картці відмови зазначено вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та випуск товарів через митний кордон України, а саме подання нової ВМД за митною вартістю визначеною митним органом.

30.05.2014 позивач подав митному органу звернення про випуск товару у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю товару визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Кодексу, у зв'язку з незгодою з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів.

30.05.2014 позивач подав митному органу нову митну декларацію №112030000/2014/009199, яку прийнято до митного оформлення, про що свідчить проставлений на ВМД штамп «Під митним контролем». Платежі за ВМД №112030000/2014/009199 ввізного мита склали 124315,08 грн. Таким чином, за декларацією №112030000/2014/009199 в результаті застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару переплата з ввізного мита склала - 36,32 грн.

18.07.2014, у зв'язку з незгодою з рішенням №112030000/2014/000123/2 від 30.05.2014 про визначення митної вартості товару, ПАТ «Дніпроспецсталь» листом №171-81, у гарантійний строк, передбачений ч.ч7,8 ст. 55 Митного кодексу України, звернулось до Запорізької митниці з вимогами скасувати вказане рішення та повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію, надавши копію платіжних учень № 792 від 03.07.2014 на суму 115709,16 EURO, як доказ сплати постачальнику - «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» за отриманий товар, що є предметом митного оформлення «повторної» ВМД №112030000/2014/009199, вартості отриманого товару за ціною договору (контракту) №2014/MOULDS; рахунки між «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» Ратиген, Германія та «INTERCOMMODITIES SA»; банківське підтвердження оплати б/н від 02.05.2014 та б/н від 12.05.2014.

24.07.2014 Запорізька митниця листом №3687/24/08-70-65-02 відмовила підприємству позивача в скасуванні вказаного рішення та повернення (вивільнення) наданої фінансової гарантії.

27.08.2014 ПАТ «Дніпроспецсталь» листом №171/1-343 повідомило Запорізьку митницю, що у зв'язку з відмовою митниці про перегляд та скасування про коригування митної вартості сума наданої фінансової гарантії (грошова застава) перерахована до Держбюджету. (Доказом сплати ввізного мита за ВМД №112030000/2014/09199 є відмітка Запорізької митниці з індивідуальним номером від 01.09.2014 на аркуші коригування ВМД №112030000/2014/009199.

Не погодившись з прийнятими рішенням від 30.05.2014 №112030000/2014/000123/2 про коригування митної вартості товару за резервним (шостим) методом та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2014/00148 від 30.05.2015 позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням відповідача суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст.51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як встановлено з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, специфікацій, виставлених інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч. 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Також, відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірне рішення відповідача про коригування митної вартості товарів у п. 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» мотивоване тим, що заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана, оскільки в наданих документах виявлено розбіжності, відсутня практична можливість обрахунку суми загальної вартості товару, недоброякісні відбитки печаток та підписів уповноважених осіб.

Проте, з цього приводу суд зазначає, що позивачем на запит митного органу щодо надання додаткових документів надано відповідь та додаткові документи, які також надані позивачем під час розгляду справи та наявні в матеріалах адміністративної справи.

У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку, що позивачем було подано всі необхідні та належні документи, які дозволяли визначити митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1).

При цьому, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з ч.6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Таким чином, відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість, а у випадку об'єктивної неможливості та відсутності цих документів - письмові пояснення причин їх ненадання.

Як вже зазначалось вище, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.05.2014 декларантом ПАТ «Дніпроспецсталь» була надана відповідь на запит митного органу стосовно витребування додаткових документів, в якій надані пояснення з приводу запитуваних та наданих документів.

З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу щодо поставки «виливниці» позивачем надані обґрунтовані пояснення з підстав не надання витребуваних документів, у зв'язку з чим вважає, що ПАТ «Дніпроспецсталь» на вимогу Запорізької митниці надані всі документи, можливість надання яких об'єктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Крім того, приймаючи дане рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відмова відповідача в митному оформленні не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДМСУ, оскільки таке рішення повинне базуватися на оцінці і інших наданих доказів у сукупності.

Так, зокрема, Запорізькою митницею не було враховано такі документи, які також підтверджували визначення митної вартості за 1 (основним) методом - за ціною угоди», а саме: службова записка № 213-883 від 30.05.2014, відповідно якої зазначені обґрунтовані причини неможливості надання витребуваних документів; калькуляцію «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» та переклад, де сам виробник зазначаю калькуляцію своїх цін; договір/ордер №60-0897/14 між «ІNTERCOMMODITІES SA» та «Lintorfer Eisengiesserei GmbH»; лист «INTERCOMMODITIES SA» від 29.05.2014 - структура ціни; лист «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» від 28.05.2014, в якому зазначено, що виливниці які розроблені фірмою «INTERCOMMODITIES SA» є ексклюзивною розробкою інженерів фірми, кожний тип виливниць є унікальний не маючий аналогів, других виливниць аналогічних по розмірів не існує, крім того, інших поставок подібних виливниць к країни СНД не існує; лист «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» від 28.05.2013 про те, що відповідно формі заповнення експортної декларації в Германії заповнюється загальна вартість товару; лист «Lintorfer Eisengiesserei GmbH» про тип виливниці та відстрочку платежу; листа ДП «Держзовнішінформ» № 9/168 від 29.05.2014.

Щодо висновку ДП «Держзовнішінформ», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2001 N310 ДІАЦМЗТР «Держзовнішінформ» передано до сфери управління Міністерства економіки України. Пунктом 6 ч. 4 Положення про Міністерство економіки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N777 від 26.05.2007 встановлено, що Міністерство економіки України: здійснює контроль за додержанням суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності вимог національного законодавства та положень міжнародних договорів України; аналізує стан розрахунків за зовнішньоекономічними операціями та розробляє пропозиції щодо вдосконалення механізму проведення зазначених розрахунків і порядку контролю за ними.

Пункти 4, 11, 14 Положення про порядок проведення аналізу цін товарів, що імпортуються в Україну, затвердженого Наказом Міністерства економіки України № 20/85 від 01.02.2007 також передбачають, що митні органи повинні враховувати отриману від Мінекономіки інформацію щодо аналізу цін на товари що імпортуються в Україну.

Отже, вказаний висновок від 15.11.2013 N9/579 є належним доказом, що підтверджує правомірність заявленої позивачем ціни.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, у разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів.

За змістом ст.57 Митного кодексу України, якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 59 і 60 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 62, або обчислена відповідно до вимог статті 63 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості.

З дій відповідача та прийнятих рішень не встановлено наявність потреби витребування у позивача даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, наявність виникнення у нього об'єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, при митному оформленні товару позивачем до митного органу надані всі необхідні документи для визначення митної вартості товару, у зв'язку з чим рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом №112030000/2014/000123/2 від 30.05.2014 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення№112030000/2014/00148 від 30.05.2014 за ВМД №112030000/2014/009086 - прийняті необґрунтовано, всупереч вимог діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №112030000/2014/000123/2 від 30.05.2014.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2014/00148 від 30.05.2014 Запорізької митниці Міндоходів.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. A.M. Кузьміна» судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійку.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко