Справа № 2-а-6139/11
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6139/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської райдержадміністрації Сумської області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити виплати відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником війни і згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту»має право на отримання пяти мінімальних пенсій за віком. Але відповідачем, всупереч вимогам закону, одноразова допомога виплачувалась не в повному обсязі. Тому він звернувся до суду і просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за 2010-2011 роки в сумі 6510 грн. 00 коп. та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 10.10.2011 року відкрите скорочене провадження.

Представник відповідача в наданому запереченні вказав, що управління щорічно проводить нарахування та виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни, виходячи з видатків встановлених законами України про державний бюджет на кожен рік.

За 2010 рік позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.10 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2010 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань»тобто в сумі 120 грн. та за 2011 рік позивачу також була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.11 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році, відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань»тобто в сумі 120 грн.

З повідомлення (а.с. 9) вбачається, що щорічна разова допомога була виплачена позивачу в 2010 - 2011 роках в сумі 120 грн. В 2011 році виплата здійснена в квітні.

З посвідчення (а.с. 5) вбачається, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що спір між сторонами виник з адміністративних правовідносин, які носять публічний характер, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач є учасником війни і має право на відповідний соціальний захист, встановлений законодавством України.

Суд приймає до уваги те, що згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Згідно ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або через установи банку.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивач є учасником війни, що стверджується посвідченням (а.с. 5), а у відповідності ст. 5 цього ж Закону він має право на отримання щорічно до 5 травня разову грошову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Законом не передбачено обмежень таких виплат відсутністю певних коштів чи обмеженням фінансування.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України „Про Державний бюджет України" на відповідний рік. Іншого

порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком в Україні не встановлено.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України в разі невідповідності нормативно правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В 2010 році позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 299 від 07.04.11 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань»в сумі 120 грн.

В 2011 році позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.11 року „Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань»в сумі 120 грн.

Суд враховує, що після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стосовно виплати щорічної разової допомоги учасникам війни зміни до ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у 2009 - 2011 роках не вносилися, дія даної статті зупинена не була. Тому на думку суду розмір даної допомоги повинен визначатися на підставі наведеної норми закону, що має вищу юридичну силу, в редакції, що діяла до внесення змін, які визнано неконституційними.

Разом з тим, частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідно до

ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, застосованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Ураховуючи вищенаведене, та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах, що виникають із соціальних правовідносин, що носять публічно - правових характер, суд може визнати дії відповідача незаконними та у разі незаконності їхніх дій - зобовязати провести нарахування (перерахування) та виплату належних сум відповідно до закону. Виходячи з цього суд вважає, що вимоги про стягнення доплати до разової допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем не зазначено жодних доказів щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У звязку з тим, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогами про здійснення виплати відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»грошової допомоги, як учаснику війни за період з 01.01.2010 року по 06.04.2011 року включно та підстави для його поновлення відсутні, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Тому суд, враховує те, що виплата допомоги була здійснена 23.04.2011 року і вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині визнання дій відповідача неправомірними та в частині зобовязання його здійснити перерахунок допомоги і виплати донарахованих сум у відповідності до розміру, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 22.10.93 року за період часу, який починається з 07.04.11 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-3, 254 КАС України, ст. 12, 17-1,22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік";

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської райдержадміністрації Сумської області про визнання дій відповідача незаконними та зобовязання здійснити виплати відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»про стягнення 6510 грн. задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Лебединської райдержадміністрації Сумської області здійснити перерахунок щорічної грошової допомоги до 5 травня, виплаченої ОСОБА_1 в 2011 році, нарахувати її у відповідності до розміру, встановленому Законом України «»Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 22.10.93 року та здійснити виплати донарахованих сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Управління праці та соціального захисту населення Лебединської райдержадміністрації Сумської області зобовязати виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Стеценко В. А.