Справа № 804/5698/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 р. Справа № 804/5698/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи ОСОБА_4 не з'явився ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії та виплату суми граничного розміру відшкодування
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить суд:
- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести позивача в реєстр вкладників для здійснення позивачу виплат відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити позивачу суму граничного розміру відшкодування коштів відповідно до статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб понесені позивачем судові витрати в т.ч. і виплати на правову допомогу в досудовому порядку у розмірі 1000,00 грн. та 40 відсотків встановлено законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримав у дар від ОСОБА_4 грошові кошти, які обліковуються на розрахунковому рахунку останнього у ПАТ «Міський Комерційний Банк» у розмірі 147 675,00 грн. Оскільки договір посвідчено нотаріально, то позивача згідно ч.3 ст. 334 ЦК України набув право власності на ним з моменту нотаріального посвідчення договору дарування. Однак відповідач протиправно відмовляє позивачу у включенні до реєстру вкладників для здійснення позивачу виплат відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, відповідач відмовляє у відкритті позивачу поточного рахунку для зарахування грошових коштів у розмірі 147 675,00 грн. з рахунку вкладника ПАТ «Міський Комерційний Банк» ОСОБА_4. Позивач вважає себе вкладником ПАТ «Міський Комерційний Банк», який має право на відшкодування відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у розмірі суми вкладу.
Ухвалою суду від 12.05.2015 року відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та повідомив суд
про те, що станом на день розгляду справи позивачем не відкрито у ПАТ «Міський Комерційний Банк» банківського рахунку. Також позивач повідомив суд про те, що фактично укладенням договору дарування здійснено заміну кредитора у зобов'язанні згідно ст. 512 ЦК України.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ діловодства суду надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких вказує на те, що позивач у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є вкладником ПАТ «Міський Комерційний Банк», оскільки не має у цьому банку розрахункового рахунку. Грошові кошти у розмірі 147 675,00 грн., які позивач отримав у дар від ОСОБА_4 продовжують обліковуватися на розрахунковому рахунку останнього.
Третя особа у судовому засіданні підтримала позицію позивача.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, встановив наступне.
Щодо підсудності справи Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
У пункті 25 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України встановлено, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.
Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.
За вказаних обставин оскільки позивачем оскаржуються дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та його уповноважених осіб, то дана справа з урахуванням вимог статей 18 та 19 КАС України підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Судом під час розгляду справи встановлено наступне.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7.
Тимчасову адміністрацію в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 по 20.02.2015.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 187 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 20.03.2015 № 64 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК») та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.
Судом також встановлено, що 13.11.2014 року між позивачем та третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, укладено договір дарування грошових коштів, який посвідчено нотаріально та копія якого міститься у матеріалах справи.
Згідно вказаного договору третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, передала у дар позивачу грошові кошти у розмірі 147 675,00 грн., які знаходяться на строковому депозитному рахунку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК».
У п. 2 договору сторони встановили, що право власності на подаровані за цим договором грошові кошти у позивача виникає з моменту їх прийняття.
У відповідності до ч.1 ст. 722 Цивільного кодексу України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.
Оскільки грошові кошти, які отримав у дар позивач, існують у безготівковій формі (у формі записів на рахунках у банку), то прийняти дар позивач зможе лише після отримання грошових коштів на свій розрахунковий рахунок або отримання готівкою згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач не має розрахункового рахунку у ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», на який би могли надійти грошові кошти згідно договору дарування.
Також судом встановлено, що позивач не отримував грошові кошти, як отримав у дар, у готівковій формі від ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК».
Суд зазначає, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені у Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).
Частиною 1 та 4 статті 26 вказаного вище закону України визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
У відповідності до п.3 та 4 ч.1 ст. 1 вказаного вище закону України вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Отже, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує фізичним особам - вкладникам банку відшкодування коштів за його вкладом, в т.ч. і тих, які знаходяться на банківському рахунку фізичної особи.
Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульовано у статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, яке затверджено рішенням Виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Порядок).
Так статтею 27 Закону № 4452-VI визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Згідно п.3 розділу 3 Порядку уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону , а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.
Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку (п.4 розділу 3 Порядку).
У відповідності до пунктів 2 та 4 розділу 4 Порядку Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Оскільки позивач не має розрахункового рахунку ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», на якому б обліковувались кошти отримані позивачем у дар від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, то позивач не є вкладником у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За вказаних обставин відповідач правомірно не включив позивача до реєстру вкладників для здійснення позивачу виплат відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Суд відхиляє доводи позивача про те, що згідно ч.3 ст. 334 ЦК України останній набув право власності на подаровані грошові кошти з моменту нотаріального посвідчення договору дарування, а тому є вкладником банку з наступних причин.
Частина 3 статті 334 ЦК України є загальною нормою відносно ч.1 ст. 722 ЦК України, яка є спеціальною нормою, та яка встановлює, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.
Також сторони у договорі дарування зазначили про те, що право власності на подаровані за цим договором грошові кошти у позивача виникає з моменту їх прийняття.
Оскільки грошові кошти, які отримав у дар позивач, існують у безготівковій формі (у формі записів на рахунках у банку), то прийняти дар позивач зможе лише після отримання грошових коштів на свій розрахунковий рахунок або отримання готівкою згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
Судом також відхиляються посилання позивача на вимоги статті 512 ЦК України, оскільки між позивачем та третьою особою фактично укладено не договір про відступлення права вимоги, а договір дарування.
За вказаних обставин суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.
У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Таким чином, суд відмовляє у стягнення на користь позивача з Державного бюджету України судових витрат в т.ч. і витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 червня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 04.06.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка