Справа № 263/3157/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року справа №263/3157/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів: Васильєвої І.А., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 квітня 2015 року у справі № 263/3157/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати останнього призначити, нарахувати та виплатити щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30 травня 2014 року не менше розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 8 квітня 2015 року у справі № 263/3157/15-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано останнього здійснити позивачу призначення та виплату державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії за період, з 30.05.2014 року по 30.06.2014 року включно, з урахуванням сплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, з підстав зазначених у позові, просила змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення позивачем ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки остання пропустила строк звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 197 КАС України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі позивача - залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача - задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с. 6).

Відповідно довідки Маріупольського міського центру зайнятості, ОСОБА_2 перебуває на обліку з 15.01.2014 року, як застрахована особа отримувала допомогу по безробіттю до 01.04.2014 року ( а.с. 17).

02.04.2014 року та 12.06.2014 року позивач зверталась до відповідача з заявами про призначення соціальної допомоги сім'ям з дітьми та саме у зв'язку з вагітністю та пологами, при народженні дитини ( а.с. 14-15, 20-21).

Позивач у зв`язку з народженням дитини перебуває на обліку у відповідача з 01.04.2014 року та отримала допомогу по вагітності та пологам у розмірі 2246, 19 грн. одноразово ( а.с. 8).

З травня 2014 року по жовтень 2014 року позивач отримала одноразову допомогу при народженні першої дитини у сумі 4300 грн. ( а.с. 12).

Рішенням відповідача від 18.06.2014 року позивачу призначено допомогу при народженні дитини з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року та з 01.06.2014 року по 31.05.2016 року, оскільки виплата по вагітності та пологах закінчена 04.08.2014 року, у розмірі 860 грн. ( а.с. 23).

03.10.2014 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила повідомити підстави, з яких їй не сплачується протягом більше ніж 3 місяці допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( а.с. 7).

Згідно відповіді відповідача від 08.10.2014 року позивач за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не зверталась ( а.с. 8).

23.10.2014 року позивач зверталась з аналогічною заявою до УПСЗН Березнянської райдержадміністрації, оскільки згідно довідки від 23.10.2014 року № позивач взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції ( а.с. 29). Зазначає, що не знає, яке рішення було прийнято по її зверненню, оскільки повернулась додому.

Із наведених доказів вбачається, що після народження дитини позивачка із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не зверталась.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон N 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року N 2811-XII ( далі-Закон N 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року N 2240-III ( далі-Закон N 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 43 Закону N 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону N 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-XII та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-XII його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40 - 44.

Конституційний Суд України Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40 - 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 року № 835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-III призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону N 2811-XII (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону N 2240-III на виконання статті 46 Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Законом України «Про Державний бюджет на 2012 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2013 рік», не встановлювався інший, ніж у Законі № 2240-ІІІ розмір допомоги, а положення постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 року було затверджено саме на виконання Закону № 2811 - ХІІ, тому застосовувати зазначену постанову КМУ до особи, яка застрахована в системі загальнообов'язкового страхування неможливо, оскільки на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному випадку поширюються норми спеціального Закону № 2240-ІІІ, а саме ст. 43, згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року зазначені норми Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а саме розділ IV "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" виключено. Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» набувають чинності з 01.07.2014 року.

Постановою КМУ № 208 від 25.06.2014 року внесено зміни до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, розділ "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку" виключено.

Також постановою КМУ № 208 від 25.06.2014 року пункт 13 Порядку доповнено новим абзацом восьмим, відповідно до якого для осіб, у яких закінчився строк виплати допомоги при народженні першої дитини, яка виплачується 24 місяці, на наступних 12 місяців призначається допомога до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 130 гривень.

Тобто, після 01.07.2014 року така допомога виплачується тільки на першу дитину, яка народилася до 30.06.2014 року включно і тільки протягом третього року в розмірі 130 гривень щомісячно після закінчення строку виплати допомоги при народженні дитини.

На теперішній час позивачка отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн., а тому позов про зобов'язання призначити та сплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є передчасним.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача стосовно пропуску звернення позивача до суду, оскільки зі змінами до Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми позивач ознайомлена 12.06.2014 року, а позов подано 20 березня 2015 року ( а.с. 1-5).

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми законів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, апеляційна скарга позивача -залишенню без змін, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 195, ст. 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 квітня 2015 року у справі № 263/3157/15-а -скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Е.Г.Казначеєв