Справа № 810/847/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/847/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Н. Д. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 10.09.2014 р. № 100260006/2014/000013/2, № 100260006/2014/000012/2, від 24.11.2014 р. № 100260006/2014/000087/2.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - змінити в частині мотивування з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 13.02.2013 р. між продавцем - Inverso LLP (Великобританія) та покупцем - ТОВ «Фоззі-Фуд» укладено контракт № 482, відповідно до якого продавець продає, а покупець купує продукцію в асортименті, кількості та за цінами у відповідності з інвойсами (а.с. 37-46 Т. 1).

Ціни на товар встановлюються в інвойсах на кожну партію товару. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження та витрати по митному оформленню вантажу в країні продавця (пункт 2.1 контракту).

Валютою контракту є долар США та загальна вартість контракту складає 800000,00 USD (пункти 2.2, 2.3 контракту).

Ціни по контракту та умови поставки розуміються на умовах FCA Клайпеда, Литва, відповідно Incoterms 2010, а також, за домовленістю сторін на умовах CFR Одеса, відповідно Incoterms 2010 (пункт 3.1 контракту з урахуванням змін, внесених до вказаного пункту контракту додатковою угодою від 13.02.2013 р. № 1 (а.с.43, 44 Т. 1).

Відповідно до пункту 7.1 контракту, продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: інвойс, пакувальний лист, сертифікат якості, сертифікат походження, ветеринарний сертифікат та митну декларацію продавця (копію, завірену печаткою відправника).

Оплата здійснюється через 30 календарних днів з дати виписки інвойсу, згідно пункту 2.1 контракту та при умові пред'явлення повного пакета документів, вказаного в розділі 7 контракту (пункт 8.1 контракту з урахуванням змін, внесених до вказаного пункту контракту додатковою угодою від 25.04.2013 р. № 2 (а.с.45, 46 Т. 1).

10 вересня 2014 року позивачем було пред'явлено до митного оформлення на Київській міській митниці дві партії товару: риба свіжоморожена морська - скумбрія (Frozen Mackerel W/r IQF Scomber Scombrus) ціла, не патрана, не піддана тепловій та кулінарній обробці, без додавання харчових добавок та приправ, не консервована, торгівельна марка «Comercio», виробник «Comercio Y Pesca», країна виробництва: Іспанія, код країни походження ES, код товару 03035410, розмірний ряд 300-500 грамів.

З метою проведення митного оформлення товару, позивачем до Київської міської митниці були подані митні декларації від 10.09.2014 р. № 100260006/2014/157137 та від 10.09.2014 р. № 100260006/2014/157134 із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту), а саме 1,5040 USD за 1 кг (а.с.42, 43, 77, 78 Т. 2).

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її визначення, позивачем разом із кожною вказаною митною декларацією були подані аналогічні пакети документів, зокрема: картку обліку ТОВ «Фоззі-Фуд»; контракт № 482 від 13.02.2013 р.; рахунок-фактуру (інвойс); коносамент від 26.08.2014 р. № MSCUV1472241; страховий поліс; пакувальний лист; міжнародну автомобільну накладну (CMR); декларацію виробника; ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіологічного контролів товару; сертифікат про походження товару загальної форми.

На виконання вимог митного органу позивачем разом із супровідними листами від 10.09.2014 р. № 1604 та № 1605 були надані прайс-лист від 11.08.2014 р., комерційна пропозиція від 11.08.2014 р. та було повідомлено про неможливість надання на даний час інших запитуваних документів (а.с.64, 98 Т. 2).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Київською міською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товару від 10.09.2014 р. № 100260006/2014/000013/2, № 100260006/2014/000012/2, згідно з якими вартість задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну у розмірі 1,90 USD за одиницю (а.с.47 - 51 Т. 1) та складено картки відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 100260006/2014/00014, № 100260006/2014/00013 (а.с.62, 96 Т. 2).

Позивач здійснив заходи щодо випуску товару у вільний обіг під фінансову гарантію заявленого до митного оформлення за митними деклараціями від 10.09.2014 р. № 100260006/2014/157137, від 10.09.2014 р. №100260006/2014/157134, шляхом подання нових митних декларацій.

Також 24 листопада 2014 року позивачем було пред'явлено до митного оформлення на Київській міській митниці товар: лосось атлантичний роду Salmo salar, свіжоморожений, цілий з головою, без нутрощів, без теплової та кулінарної обробки, без харчових добавок, без приправ, не консервований, виробник «Alimentos Multiexport S.A», код країни походження CL, код товару 03031300, розмірний ряд 5-6 кг.

З метою проведення митного оформлення товару, позивачем до Київської міської митниці була подана митна декларація від 24.11.2014 р. № 100260006/2014/158023 із застосуванням основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну - за ціною договору (контракту), а саме 6,42 USD за 1 кг ( а.с.6, 7 Т. 2).

На підтвердження заявленої митної вартості товару і обраного методу її визначення, позивачем разом із вказаною митною декларацією були подані: картка обліку ТОВ «Фоззі-Фуд»; контракт № 482 від 13.02.2013 р.; рахунок-фактура (інвойс) від 27.10.2014 р. № 1410-27/8; страховий поліс від 31.10.2014 р. № 3101; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) від 03.11.2014 р. № 11-05468; документи, що підтверджують вартість перевезення товару від 03.11.2014 р. № 482-182, № б/н; договори на перевезення від 22.11.2013 р. № LOG-20, від 25.12.2013 р. № ЛОГ-28; пакувальний лист; міжнародну автомобільну накладну (CMR); ветеринарні свідоцтва форми Ф-1, Ф-2; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного, фітосанітарного та радіологічного контролів товару; сертифікат про походження товару загальної форми.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою Київської міської митниці було запропоновано декларанту подати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення, а саме, виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання вказаних вимог митного органу позивачем разом із супровідним листом від 24.11.2014 р. № 2155 були надані прайс-лист від 27.10.2014 р., комерційна пропозиція від 27.10.2014 р., митна декларація країни експортера від 31.10.2014 р. № MRN 14LTLUB000143B8395 та було повідомлено про неможливість надання на даний час інших запитуваних документів (а.с.64, 98 Т. 2).

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Київською міською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 24.11.2014 р. № 100260006/2014/000087/2, згідно з яким вартість задекларованого товару митний орган визначив із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну у розмірі 7,70 USD за одиницю (а.с. 56 Т. 1) та складено картку відмови у прийняті митної декларації, оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 100260006/2014/00104 (а.с. 28 Т. 2).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Відповідно до частин 5, 6, 11 статті 264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту пункту 1 статті 337 МК України вбачається, що перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється, зокрема, із застосуванням інформаційних технологій, які включають в себе контроль співставлення та контроль із застосуванням системи управління ризиками.

Згідно з пунктом 3 даної статті контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 631, передбачено, що при здійсненні митного оформлення митної декларації (МД) виконуються такі митні формальності: перевірка дотримання строків подання МД (у випадках, визначених законодавством); перевірка наявності відміток про завершення переміщення товарів (у випадках, визначених законодавством з питань державної митної справи); контроль співставлення (автоматизоване порівняння) даних, які містяться в ЕК МД (ЕМД), та інших документів, поданих для митного оформлення; контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР; перевірка правильності класифікації товарів; перевірка правильності визначення країни походження товарів; перевірка дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання; перевірка наявності задекларованих товарів у митному реєстрі об'єктів права інтелектуальної власності; перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні; перевірка правильності визначення митної вартості товарів.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ст. ст. 49 і 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно частини п'ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Орган доходів і зборів має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють органу доходів і зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 Митного кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В силу приписів частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012 р. № 598 в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Так колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідач поставив під сумнів заявлену митну вартість товару у зв'язку з тим, що умовами контракту не передбачено включення до складу ціни вартості робіт, пов'язаних із пакуванням.

Як було встановлено колегією суддів, у відповідності до п. 4.2 контракту товари будуть упаковані згідно інвойсу та пакувального листа (а. с. 38 Т. 1).

Також колегія суддів звертає увагу на додаткову угоду № 1 до контракту від 29.06.2013 р., якою п. 3.1 викладено в новій редакції та зазначено, що відправником вантажу може також виступати виробник товару (а. с. 43 Т. 1).

З викладеного випливає, що товар може бути запаковано ще на стадії його виготовлення.

Так у відповідності до ВМД № 100260006/2014/157137 відправником скумбрії вагою нетто 26328 кг є Congelados Corbela S. L. Вказана компанія займається оптовою торгівлею морепродуктами виробництва компанії Comercio Y Pesca, що є її дочірньою компанією.

Як вбачається з пакувального листа, виданого Congelados Corbela S. L. на партію скумбрії вагою нетто 26328, 00 кг виробництва Comercio Y Pesca, товар запаковано у картон кількістю 1380 шт. (а. с. 85 Т. 1), що повністю узгоджується з відомостями, зазначеними у ВМД 100260006/2014/157137 та інвойсом № СВ/499/1 від 11.08.2014 р (а. с. 84 Т. 1).

Дані обставини фактично свідчать, що пакування товару здійснено продавцем товару Congelados Corbela S. L., а включення витрат на даний вид робіт повинно бути врегульовано між Inverso LLP та, власне, пакувальником, з огляду на що вказані витрати мали бути включені в ціну товару саме Congelados Corbela S. L., а позивач, як третя особа, що не брала участі у договірних відносинах між Inverso LLP та Congelados Corbela S. L. не має доводити факт включення у ціну товару витрат по його пакуванню зважаючи також на те, що подані до митного оформлення документи в цій частині не містять будь - яких розбіжностей.

Аналогічні обставини справи встановлено колегією суддів і щодо ВМД № 100260006/2014/157134 (інвойс № СВ/499/2 від 11.08.2014 р. (а. с. 105 Т. 1), пакувальний лист від 04.08.2014 р. (а. с. 106 Т. 1).

В свою чергу, обставини щодо невключення вартості робіт по пакуванню товару, оформленого за ВМД № 100260006/2014/158023 відрізняються передусім тим, що відправником за даною ВМД є сторона контракту Inverso LLP.

Згідно міжнародної ТТН перевезення товару здійснено ПП ОСОБА_2 (а. с. 160 Т. 1).

Вага товару (лосось атлантичний) нетто становить 19256, 13 кг, брутто - 21182 кг.

До обрахунку митної вартості позивачем, крім ціни товару, включено витрати на транспортування у сумі 13533, 00 грн., на навантаження, розвантаження та обробку - 1287, 18 грн., на страхування - 4212, 96 грн. (а. с. 154 Т. 1).

Витрати на транспортування підтверджуються довідкою № 482-182 від 03.11.2014 р., вага брутто товару відповідає ВМД (а. с. 162 Т. 1).

Також у довідці зазначено, що згідно договору № ЛОГ-28 від 25.12.2013 р. страхування вантажів не передбачено.

Аналогічно, транспортно - експедиційні послуги в порту Клайпеда (навантаження, розвантаження, обробка), звідки поставлявся вантаж, складають 68, 00 євро, що підтверджено довідкою надавача послуг UAB «Benko Servisas» від 03.11.2014 р. та враховано при визначенні митної вартості за обліковою ставкою НБУ на дату митного перетину (а. с. 163 Т. 1).

Крім того, пакувальний лист, виданий Inverso LLP, з посиланням на інвойс від 27.10.2014 р. № 1410-27/8 та автомобіль перевезення містить відомості про те, що пакування товару здійснено в наступному вигляді: в 25 контейнерах на 1 піддоні вагою брутто 779 кг, в 500 контейнерах на 16 піддонах вагою брутто 15575 кг, в 155 контейнерах на 5 піддонах вагою брутто 4828 кг, що відповідає даним інвойса (а. с. 165 Т. 1).

Щодо посилань відповідача стосовно невключення вартості з пакування до ціни товару та непередбачення цієї вартості умовами контракту, колегія суддів зазначає наступне.

Як і в попередніх випадках, Inverso LLP не є виробником товару, що є предметом контракту.

Виробником товару за ВМД № 100260006/2014/158023 є Alimentos Multiexport S.A. (Чилі).

В свою чергу, в матеріалах справи наявний сертифікат якості на лосось від 27.10.2014 р., виданий зазначеним виробником, в якому, поміж іншого, констатовано фасування товару в коробках у кількості 680 шт., що відповідає пакувальному листу, виданому продавцем та, власне, ВМД № 100260006/2014/158023 (а. с. 169 Т. 1).

Тобто як і в обох попередніх випадках, матеріали справи свідчать про здійснення робіт по пакуванню товару безпосередньо виробником продукції, а тому доводи відповідача про відсутність застережень щодо включення цих витрат у ціну товару в контракт між позивачем та Inverso LLP є безпідставними, так як Inverso LLP цих робіт не здійснював, а інші суб'єкти господарювання по відношенню до контракту № 482 є третіми особами.

Оформлення пакувального листа від імені Inverso LLP для даної справи значення не має, оскільки на митну вартість ввезеного товару жодним чином не впливає.

Таким чином, колегія суддів не приймає доводи відповідача про те, що відсутність закладених у контракт витрат на пакування товару є беззаперечним доказом заниження позивачем митної вартості імпортованих товарів, позаяк відповідачем не доведено безпосередній зв'язок позивача з Alimentos Multiexport S.A. та Congelados Corbela S. L., а також те, що вказані суб'єкти на стадії продажу вироблених ними товарів на користь Inverso LLP включили в ціну товару пакувальні роботи, а Inverso LLP повторно включив їх поставляючи товар позивачу, що є алогічним, або виокремив цю суму та продав товар позивачу за ціною меншою, ніж придбав у виробників з метою уникнення митного контролю.

Отже, доводи відповідача в цій частині підлягають відхиленню.

Також, коригуючи митну вартість товару, відповідач знайшов розбіжність у тому, що довідки про транспортні витрати по всіх поставках містять відомості про те, що вантаж не страхувався, однак, позивачем було надано страхові поліси № 2328 від 20.08.2014 р., № 2329 від 20.08.2014 р., № 3101 від 31.10.2014 р. (а. с. 86, 107, 166 Т. 1).

Вважаючи цю обставину розбіжністю, відповідач витребував у позивача Генеральний договір добровільного страхування вантажів від 06.12.2013 р. № 101014611, додатками до якого зазначено вказані поліси.

Натомість, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Умовою поставки товарі за інвойсами, наявними в матеріалах справи, є CFR Одеса та FCA Клайпеда.

У відповідності до вказаних термінів Інкотермс - 2010 при поставці товару на умовах FCA та CFR обов'язки по страхуванню товару відсутні у обох сторін.

В свою чергу, позивач у добровільному порядку застрахував свій товар на період перевезення у страховій компанії «Граве Україна» та відобразив суми страхування у ВМД.

Вказані дії, всупереч переконанню відповідача, не є пов'язаними з договором перевезення та можуть існувати окремо, а довідки про витрати на транспортне обслуговування, на які посилається відповідач як на підтвердження своїх сумнівів, свідчать лише про те, що позивач не поклав зобов'язання по страхуванню товару на перевізника, натомість, застрахував товар сам.

З огляду на що, у відповідача були відсутні правові підстави для витребування від позивача Генерального договору від 06.12.2013 р. № 101014611, зважаючи на відсутність відповідних розбіжностей у документах щодо включення витрат на страхування при обчисленні митної вартості товару.

Щодо встановлених відповідачем розбіжностей щодо строку оплати товару між умовами контракту (45 днів) та інвойсами (30 днів), колегія суддів зазначає, що відповідачем при формуванні даного висновку не враховано зміни до контракту, внесені додатковою угодою від 25.04.2013 р., згідно яких п. 8.1 розділу 8 контракту викладено в новій редакції зі встановленням строку оплати: через 30 календарних днів з дати інвойсу (а. с. 46 Т. 1).

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що висновок митного органу про неможливість обчислення митної вартості за першим методом є неправомірним.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції справу вирішено правильно, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги не спростовують позиції суду першої інстанції та апеляційним судом відхиляються.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 р. у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.