Справа № 7518/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2010 р.справа № 2а-1520/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Нагорної Л.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Резнікові Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2009 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про стягнення допомоги дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 26.10.2009 звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про стягнення допомоги дитині війни за 2006-2007 роки.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтями 99, 100 КАС України. Вважає що єдиним законодавчим актом, що визначає мінімальний розмір пенсії за віком є Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідно до статті 28 якого даний розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2009 позов задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду та зобовязано здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 з урахуванням виплачених сум. Суд виходив з того, що Конституційним Судом України скасовані положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», якими зупинялась дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В решті позовних вимог відмовлено. Суд визнав поважною причину пропущення річного строку звернення з адміністративним позовом.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду просить постанову суду в частині задоволення позову скасувати та повністю відмовити в задоволені позовних вимог. Зазначає що в бюджеті не передбачена виплата, яку просить позивачка, і механізм виплати законодавчо не врегульований.

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не зявились, Управління Пенсійного фонду просило розглядати справу без їх представника (ас25).

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 1939рн встановлений статус «дитина війни». Вона отримує пенсію, яка виплачується Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська. В 2006, 2007 роках підвищення як дитині війни їй не нараховувалось.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»зупинялась на 2007 рік та правовідносини регулювались статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якої підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), в розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 положення пункту 12 статті 71, статті 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані неконституційними.

Відповідно до пунктів 3, 5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України, положення пункту 12 статті 71, статті 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Оскільки зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»визнано таким що суперечить Конституції України, а також визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71, статті 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», суд першої інстанції обгрунтовано визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Районний суд правильно визначив період для перерахунку. До винесення рішення Конституційним Судом України спірні правовідносини, в тому числі в 2006 році, регулювались законами України про державний бюджет на відповідний рік. Рішення Конституційного Суду України не має зворотної сили у часі, а повноваженнями перевіряти названі закони на відповідність їх Конституції України наділений лише Конституційний Суд України.

З урахуванням стану здоровя ОСОБА_1, її матеріального положення, неможливості через похилий вік своєчасно отримати інформацію про порушене право та юридичну допомогу, доводів що вона тривалий час не знала про рішення Конституційного Суду України, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про поважність причини пропущення строку звернення з адміністративним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Після ухвалення рішень Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду було зобовязане негайно здійснити перерахунок пенсії позивачки, не чикаючи її звернення.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних коштів та механізму виплати колегією суддів не приймається. Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Управління Пенсійного фонду помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачкою конституційних гарантій права на підвищення до пенсії в розмірі, встановленому законом. Виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 КАС України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що при визначені розміру підвищення до пенсії, Управління Пенсійного фонду зобовязано виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»в редакції Закону №749-V від 15.03.2007, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.04.2007 затверджений на рівні 406гр, з 01.10.2007 411гр. Для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1 відсоток.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03.12.2009 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Вступну та резолютивну частини ухвали проголошено 03.06.2010.

В повному обсязі ухвала складена 04.06.2010.

Головуючий А.В.Суховаров

Судді Л.М.Нагорна

ОСОБА_2