Справа № 822/1284/15
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1284/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В.
за участі: представників позивача представників відповідачаТочкового В.В., Стьопіна О.Ю. Кундиловської М.М., Повадюк К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13 березня 2015 року: №/350, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 4 493 943 грн. та №/351, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 5 550 968 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем під час перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, зроблені протиправні висновки про порушення позивачем норм податкового законодавства.

Позивач з таким висновком не погоджується та вказує на те, що реальний характер його взаємовідносин з ТОВ "Абро Україна", ТОВ "ОСОБА_8.", ТОВ СБ "Щит" та ТОВ "Омега 2012" підтверджений первинними документами, рухом активів та використанням отриманої продукції (послуг) у власній господарській діяльності.

Крім того, вказує на те, що використання послуг агентів, які одночасно є директорами філій компанії, жодним чином не порушує норми чинного законодавства.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримують.

Представники відповідача позов не визнають. До суду надані письмові заперечення, де зазначається про правомірність прийнятих рішень та відсутність підстав для їх скасування.

Посилаються на акти про неможливість проведення зустрічних звірок, складені іншими податковими органами стосовно контрагентів позивача, що, на їх думку, вказує на сумнівність досліджуваних господарських операцій.

Крім того, вважають, що надані під час перевірки документи не підтверджують отримання позивачем товару (послуг) від його контрагентів та понесення відповідних витрат господарської діяльності.Також зазначають, що використання позивачем комерційного посередництва суперечить нормам чинного законодавства. У задоволенні позову просять відмовити.

Судом за клопотанням позивача допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підтвердили, що дійсно брали участь у господарських операціях з ТОВ "INTER CARS UKRAINE" та їх реальний характер.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачем проведена планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки складений акт №4250/22-05/30865632 від 06 червня 2014 року.

У висновках акту перевірки зазначається, що позивачем порушені вимоги:

- п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8, п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижений податок на прибуток у розмірі 4 324 815 грн.

- п. 198.1, 198.2, 198. 3, 198. 6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 ПК України, в результаті чого позивачем занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 3 631 517 грн.;

- п. 119.2 ст. 119 розділу ІІ, п.п "б", "г" п. 176.2 ст. 176 ПК України та п.п.1.2 п.1, п.п.2.6 п.2, п.п. 3.2, п.п. 3.3, п.п. 3.6, п.п. 3.9 п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України 24.12.2010 року №1020, що виявилось у порушенні порядку подання та заповнення податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум утриманого з них податку за формою №1 ДФ за період, що перевірявся;

- п.п. 168.4.1, п.п. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 з врахуванням п.п. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 ПК України, що виявилось у перерахуванні позивачем податку на доходи фізичних осіб із доходів за Старосільску філію ТОВ "INTER CARS UKRAINE" у вигляді заробітної плати частково на рахунок, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата та частково на рахунок, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за серпень 2012 року та квітень 2013 року, у зв'язку із чим несвоєчасно сплачений податок у сумі 3 553 грн. 86 коп.

На підставі акту перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 13.03.2015 року:

- форми "Р" №/350, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 4 493 943 грн. (з яких 2 995 962 грн. - за основним платежем, 1 497 981 грн. - за штрафними санкціями);

- форми "Р" №/351, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 5 550 968 грн. (з яких 3 700 645 грн. - за основним платежем, 1 850 323 грн. - за штрафними санкціями).

Перевіряючи обґрунтованість рішень податкового органу, суд виходить з наступного.

В основу висновків перевірки покладені доводи податкового органу стосовно не підтвердження первинними документами реального характеру господарських операцій позивача з ТОВ "Абро Україна", ТОВ "ОСОБА_8.", ТОВ СБ "Щит" та ТОВ "Омега 2012" та неврахування витрат, пов'язаних з цими операціями, для цілей оподаткування.

Стосовно взаємовідносин ТОВ "INTER CARS UKRAINE" з ТОВ "Абро Україна" судом встановлено наступне.

В акті перевірки податковий орган вказує на відсутність у позивача первинних документів, які підтверджують фактичне придбання товару у ТОВ "Абро Україна", зокрема, товарно - транспортних накладних, актів приймання - передачі продукції, сертифікатів відповідності товару.

Як видно з матеріалів справи, між позивачем (покупець) та ТОВ "Абро Україна" (постачальник) укладений договір поставки продукції №1-15/07 від 15.07.2010 року.

Для перевірки підприємством наданий ряд первинних документів стосовно поставок товарів від ТОВ "Абро Україна" (договір, податкові та видаткові накладні, банківські виписки), які здійснювались з січня 2012 року по червень 2013 року.

Отримані товари у подальшому використані у господарській діяльності позивача, що доводиться низкою документів, наданих в судове засідання.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 договору поставки №1-15/07 від 15.07.2010 року поставка товару здійснюється як транспортом постачальника, так і транспортом покупця.

Однак, відповідно до додаткової угоди від 27.09.2011 року сторони погодили, що доставка товару здійснюється транспортом постачальника на склад покупця за адресою у м. Києві а також на склади філій в обласних центрах України.

Таким чином, безпосередньо позивачем перевезення товару не здійснювалось, автомобільні перевізники не залучались. Зважаючи на це, ним не понесені витрати, пов'язані з перевезенням, а тому позивач і не зобов'язаний володіти товарно-транспортними накладними, як про те зазначає податковий орган.

На думку суду, відсутність товарно - транспортної накладної не може бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій. Наявність або відсутність товарно - транспортних накладних не свідчить про безтоварність операцій за наявності інших підтверджуючих первинних документів.

Встановлено, що отриманий від ТОВ "Абро Україна" товар був повністю оплачений позивачем, про що свідчать банківські виписки, копії яких є в матеріалах справи, та висновками перевірки не спростовується.

Суд критично оцінює припущення податкового органу про фіктивний характер взаємовідносин позивача та ТОВ "Абро Україна", оскільки акт про неможливість зустрічної звірки, складений іншим податковим органом, не є належним та допустимим доказом на підтвердження цього.

Також суд звертає увагу на те, що під час дослідження факту здійснення господарської операції суд досліджує відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Чинним законодавством України на покупця товару - платника податку не покладений обов'язок перевіряти дотримання вимог податкового законодавства постачальниками товару в ланцюгу постачання. Крім того, якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України").

Стосовно відсутності актів прийому-передачі товарів, суд виходить з того, що відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Державного арбітражного Союзу РСР від 15.06.1965р. №П-6, акт складається у випадках, коли під час приймання продукції виявлена недостача товару, невідповідність товару вимогам стосовно якості, комплектності, маркування, стандартів тощо. У таких випадках одержувач призупиняє подальшу прийом продукції і складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Оскільки під час приймання товарів від ТОВ "Абро Україна" позивачем не були виявлені обставини, з якими пов'язується необхідність складання актів прийму - передачі, такі акти не складались, а отримання товарів оформлялось видатковими накладними.

Також відповідачем під час судового розгляду не доведено, що сертифікати якості (відповідності) можуть розглядатись як документи, у зв'язку з наявністю або відсутністю яких можна зробити висновок про підтвердження господарської операції.

У той же час податковим органом не висловлені будь - які зауваження до змісту податкових та видаткових накладних, не ставиться під сумнів факт оплати товару, не досліджений подальший рух товару.

Тому суд приходить до висновку про підтвердження реального характеру господарських взаємовідносин з ТОВ "Абро Україна".

Щодо висновків податкового органу про безпідставне віднесення позивачем до собівартості товару витрат по оплаті послуг, наданих ТОВ "ОСОБА_8.", з утилізації відпрацьованих мастил (оливи), суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "ОСОБА_8." укладений договір про виконання робіт з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) №ВМ-0196 від 26.06.2013 року.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надані податкові накладні та акти здачі - прийняття робіт (надання послуг), копії яких є в матеріалах справи.

Механізм збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив), що утворюються внаслідок використання вироблених або імпортованих на територію України мастил (олив), регулює постанова Кабінету Міністрів України від 07.12.2012 року №1221

Згідно із вказаною Постановою укладання договору з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) та здійснення його оплати є необхідним для митного оформлення товару. Надання під час митного оформлення документів про оплату послуг з організації збирання, видалення, знешкодження та утилізації відпрацьованих мастил (олив) є обов'язковим та передбачається п.16 цієї Постанови.

Отже, оплата за вказані послуги є передбаченим чинним законодавством обов'язковим платежем та витратами імпортера, які відносяться до складу інших витрат господарської діяльності.

Зокрема, п.п. "в" п.п.138.10.4 п. 138.10 ст. 138 ПК України передбачає, що до складу операційних витрат входять інші операційні витрати, зокрема, суми інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами.

На думку суду, витрати з утилізації відпрацьованих мастил (олив) відносяться до складу витрат позивача, оскільки вони пов'язані з придбанням послуг із збирання, зберігання, перевезення, знешкодження, видалення і захоронення відходів від виробничої діяльності платника податку, що надаються сторонніми організаціями. Крім того, такі витрати безпосередньо впливають на вартість товару, який реалізується імпортером.

При цьому, у разі виникнення розбіжностей між контролюючим органом та платником податку стосовно зв'язку проведених витрат на природоохоронні заходи з діяльністю платника податку, контролюючий орган зобов'язаний звернутись до уповноваженого органу, чий експертний висновок є підставою для прийняття рішення контролюючим органом.

Судом встановлено, що відповідач не звертався до уповноваженого органу для отримання експертного висновку, тому висновки податкового органу в цій частині не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.

Взаємовідносини позивача з ТОВ СБ "Щит" та ТОВ "Омега 2012".

Судом встановлено, що 01.07.2011 року між позивачем (замовник) та ТОВ СБ "Щит" (виконавець) укладений договір з охорони майна.

Згідно із умовами договору виконавець зобов'язаний протягом визначеного сторонами часу надати замовнику послуги з охорони його території , а також об'єктів та іншого майна, що належить замовнику.

Пункт 2.1. вказаного договору передбачає, що розрахунки за ним проводяться щомісячно згідно із актом виконаних робіт.

У акті перевірки податковий орган посилається на відсутність зазначення конкретного змісту наданих послуг в натуральному та вартісному виразі, а також те, що акти виконаних робіт не містять відомостей про фактично понесені витрати виконавця, пов'язані з наданням цих послуг.

У той же час судом не встановлено, яким іншим чином, передбаченим вимогами закону, можуть у даному випадку бути конкретизовані охоронні послуги та їх зазначення в натуральному вигляді. Представниками податкового органу вказані доводи не обґрунтовані належними доказами та посиланням на норми закону.

12.12.2012 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Омега 2012" (виконавець) укладений договір про надання кур'єрських послуг.

Згідно з умовами договору виконавець зобов'язується за рахунок замовника виконати або організувати виконання послуг, пов'язаних з доставкою упакувань з товаром, листів, пакетів, документів замовника на території м. Києва та Київської області.

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за послуги здійснюються замовником за фактом виконання послуг згідно із розрахунком на оплату та актом виконаних робіт.

На підтвердження наданих послуг позивачем надані акти здачі - прийняття робіт, в яких зазначаються обсяги виконаних робіт в натуральному вигляді, зміст наданих послуг, їх вартість із зазначенням посади та прізвищ осіб, що підписували вказані документи.

Твердження відповідача щодо не зазначення маршрутів руху по автошляхах державного значення, які обладнані системою "Відеоконроль Рубіж", є безпідставними, оскільки в ТТН такі маршрути не зазначені взагалі.

До того ж, суд звертає увагу на те, що робота системи "Відеоконроль Рубіж" в Україні не регламентована нормативно - правовими актами, а тому інформація з цієї системи доказового значення не має.

Суд критично оцінює посилання податкового органу на акти про неможливість проведення зустрічної звірки, складені іншим податковим органом по цих підприємствах, оскільки як зазначалось вище, такі документи не є достатнім доказом фіктивного характеру взаємовідносин позивача з ТОВ "Омега 2012" та " ТОВ СБ "Щит".

Щодо висновків податкового органу стосовно агентських послуг, отриманих позивачем від фізичних осіб - підприємців: ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ "INTER CARS UKRAINE" має 18 філій, що знаходяться в різних містах України.

У кожній філії, яка не є юридичною особою та не має відокремленого балансу, передбачені три посади: директор, який в виконує адміністративно - господарські функції; завідувач складу, який є матеріально-відповідальною особою та відповідає за приймання-видачу товару, що належить ТОВ "INTER CARS UKRAINE"; касир, який обслуговує рух коштів за товари та послуги.

Як видно з посадової інструкції директора філії, до його посадових обов'язків належить: визначення, планування та організація роботи працівників філії; координація роботи по прийманню товару на склад; забезпечення своєчасного складання планів та інших розрахунків установленої бухгалтерської звітності по транспортуванню, прийманню, зберіганню та реалізації товарів; претензійно - позовна робота, нагляд за дотриманням працівниками Статуту, Правил внутрішнього трудового розпорядку тощо.

У той же час, ТОВ "INTER CARS UKRAINE" укладені агентські договори, у яких фізичні особи ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виступають агентами компанії щодо продажу її товару.

При цьому, усі ці особи мають статус фізичних осіб - підприємців і діють як окремі суб'єкти господарювання, використовуючи працю найманих ними працівників та отримуючи за надані послуги агентську винагороду.

Відповідно до змісту цих договорів, до обов'язків агента компанії "INTER CARS UKRAINE" належить: приймання замовлень, складання документації, комплектування та доставка товару покупцям, розширення їх кола, моніторинг дотримання порядку фінансової дисципліни при відстроченні платежів, право вимоги боргу та інші.

Таким чином, встановлено, що обов'язки фізичних осіб- підприємців ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 як агентів повністю відрізняються від їх обов'язків як директорів філій ТОВ "INTER CARS UKRAINE". Зазначені обставини підтверджені в судовому засіданні свідком ОСОБА_10

Зважаючи на це, твердження податкового органу про те, що послуги, які надаються агентами тотожні тим, які входять до обов'язків директорів філій, а тому має місце подвійна оплата роботи, не відповідають дійсності.

Надані до перевірки агентські договори, акти виконаних робіт, договори поставки, податкові накладні, банківські виписки за відповідні періоди підтверджують здійснення товариством продажу товарів покупцям у відповідних обсягах а також зв'язок між наданими агентами послугами та місячними обсягами реалізації товарів.

Оскільки відповідачем належними і допустимими доказами не підтверджено, у чому полягає порушення позивачем вимог податкового законодавства під час використання послуг зазначених агентів з продажу товару, суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем пов'язаних з цим витрат до складу витрат згідно з п.п. "в" п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст.138 ПК України.

Судом встановлений рух активів позивача під час здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами. Реальність господарських взаємовідносин підтверджується первинними документами, оформленими належним чином. Отримані товари (послуги) у подальшому використані у власній діяльності позивача, що доводиться документами, наявними у матеріалах справи.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані будь-якими належними доказами.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те що, відповідачем не доведено, а судом не встановлено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області від 13 березня 2015 року форми "Р" № /351 та форми Р" № /350.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "INTER CARS UKRAINE" судовий збір в сумі 560 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 травня 2015 року 18.00

Суддя/підпис/І.С. Козачок
"Згідно з оригіналом" Суддя І.С. Козачок