Справа № 2а-1813/10/2670
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1813/10/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно ч.1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2012 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гразд" про стягнення штрафу, конфіскацію обладнання та перерахування до Державного бюджету України прибутку (доходу) від проведення азартних ігор, вилучених з каси грального закладу у сумі 40328,00 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гразд", в якому просило: - стягнути з фізичної особи-підприємця «ОСОБА_2»(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) до Державного бюджету України штраф у розмірі чотирьох тисяч мінімальних заробітних плат, що складає 2 520 000,00 грн. (два мільйони п'ятсот двадцять тисяч 00 грн.); - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гразд»(, юридична адреса: 21018, Вінниця, вул. Р. Скалецького, 38А) до Державного бюджету України штраф у розмірі чотирьох тисяч мінімальних заробітних плат, що складає 2 520 000,00грн. (два мільйони п'ятсот двадцять тисяч 00 грн.); - конфіскувати обладнання для гри в інтерактивному клубі - 90 системних блоків, 90 моніторів, які використовуються фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_2»(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) для надання послуг у сфері грального бізнесу та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2012 - скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги Державної податкової адміністрації у м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гразд» про стягнення штрафу, конфіскацію обладнання та перерахвання до Державного бюджету України прибутку (доходу) від проведення азартних ігор, вилучених з каси грального закладу у сумі 40328,00 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гразд» (код за , адреса: 21018, м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 38А) до Державного бюджету України вісім тисяч мінімальних заробітних плат, що складає 5 040 000, 00 грн. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Державною податковою службою у м. Києві було подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2015 року касаційну скаргу Державної податкової служби у м. Києві задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 у даній справі в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині - постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 залишено без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками Департаменту державної служби боротьби з економічною злочинністю МВС України було здійснено перевірку інтерактивного клубу за адресою: АДРЕСА_2. За наслідками перевірки складено протокол огляду місця події від 15.10.2009, акт перевірки від 15.10.2009 та встановлено, що в приміщенні за вказаною адресою, яке використовувалось відповідачем ФОП ОСОБА_3 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення № 10/7 від 10.07.2009 було встановлено 89 комп'ютерів, на яких налаштовано доступ до мережі Інтернет (договір надання телекомунікаційних послуг № ІНК.И1-04709/2009 від 04.08.2009). Крім цього, перевіркою встановлено, що між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Гразд» в особі директора Ходас Н.В. укладено договір доручення № 300015 ПВ від 16.07.2009 та Договір «Продажу прав вимоги їх обліку» № 300015 ПВ (публічна оферта), згідно з яким будь-яка особа (покупець) може укласти договори купівлі-продажу прав вимоги № 300015 ПВ (публічна оферта) за умови прийняття пропозиції щодо укладення цього договору.

За вказаними договорами фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зобов'язувався за дорученням ТОВ «Гразд» продати права вимоги грошових коштів від останнього покупця, ким може бути будь-яка фізична особа.

За змістом Договору публічної оферти у покупців виникає права вимоги грошових коштів від ТОВ «Гразд» (довіритель) внаслідок придбання у останнього відповідного документу - ваучера, та пред'явлення його для оплати повіреному за договором Доручення ФОП ОСОБА_3 В свою чергу, за договором доручення (№ 300015 ПВ від 16.07.2009) повірений - ФОП ОСОБА_3 - зобов'язується за винагороду від імені та за рахунок довірителя укласти договори купівлі-продажу права вимоги від третьої особи, обмінявши Ваучер на грошові кошти в еквіваленті номінальній вартості Ваучера.

Доручені права та обов'язки за вказаним договором, укладеним повіреним, виникають безпосередньо у довірителя, довіритель надає повіреному виключне права на укладення договору купівлі-продажу прав вимоги з третіми особами (п. 1.2 договору).

На думку позивача зазначені обставини призвели до того, що відповідачами було технічно облаштоване приміщення для проведення азартних ігор з доступом до мережі Інтернет з метою прикриття діяльності у сфері грального бізнес, забороненої Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні». За організацію азартних ігор відповідач ОСОБА_3 отримував прибуток у вигляді грошової винагороди від суми коштів, отриманих від реалізації прав вимоги, решту коштів ОСОБА_3 перерахував ТОВ «Гразд», на виконання п. 5.1 Договору доручення № 300015 ПВ від 16.07.2009.

Згідно з протоколом огляду місця події від 15.10.2009, складеного Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, обладнання для гри у інтерактивному клубі, а саме: 90 системних блоків, 90 моніторів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, - не вилучались, грошові кошти на суму 40 328, 00 грн., що знаходились у касовому приміщенні, передані на відповідальне зберігання.

Протоколом огляду місця події з залученням спеціаліста в галузі комп`ютерних технологій виявлено, що на всіх комп`ютерах установлена операційна система Microsoft Windows XP Home Edition версія 2002р. Service Раск3. На комп`ютерах установлено платні диски Maxtor, систем 80PS. На диску «С» виявлено папку з назвою «Casino», в якій знаходиться папка «RichReelsRU», у якій знаходився файл гри «Casin Gran», після запуску даного файлу для активації ключа необхідно ввести ім'я користувача та пароль для запуску. Після виконання даних умов користувачу надавалась можливість вибору наступних азартних ігор: автомати у кількості 25 ігор, столи ігрові у кількості 64 грн., відео карти - 39 ігор, унікальні ігри - 2 грн. Таким чином, у програмі «Casin Gran» користувачу запропоновано вибір азартних ігор у кількості 362 грн. Також на комп'ютері в приміщенні каси були виявлені інші програми «Kiosk Manager», «Club Timer Administration» «UASender». В цілому було оглянуто 89 комп'ютерів, які були налаштовані та мали аналогічне програмне забезпечення. Висновком спеціаліста в галузі інформаційних технологій від 15.10.2009, який провів дослідження системних блоків комп'ютерів, встановлено, що в ігровому залі за адресою: АДРЕСА_2, організовано та здійснюється діяльність з надання послуг з азартних ігор, а саме: на всіх 89 комп'ютерах локально встановлено ігрове програмне забезпечення - програма «RichReelsRU», запуск якої надає доступ до азартних ігор. З усіх персональних комп'ютерів, встановлених у клубі, здійснювалось використання ігрових сайтів в мережі Інтернет.

З пояснень касира інтерактивного клубу вбачається, що останній приймав у клієнтів кошти, видавав їм ваучер, а також видавав кошти у якості виграшу у грі. Адміністратор зазначеного клубу підтвердив, що клієнти вносили кошти в касу, отримували ваучери, за допомогою яких відкривались ігрові програми, здійснювали ігри, а в касі закладу отримувались кошти в якості виграшу.

Таким чином, у інтернет-клубі за адресою: АДРЕСА_2, здійснювалась діяльність з надання послуг азартних ігор, результат яких залежав від випадковості, використовуючи програмне забезпечення «RichReelsRU», «Dr.Dollar Casino», для отримання зазначених послуг клієнтами інтернет-клубу вносились до каси готівкові кошти, які касир за допомогою коду активізував на комп'ютерах клієнтів. Зазначені електронні гроші використовувались клієнтами як ставка з можливістю подальшого отримання виграшу, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Для класифікації діяльності як грального бізнесу необхідна наявність таких умов: діяльність по організації та проведення азартних ігор, така діяльність здійснюється організаторами азартних ігор суб'єктами підприємницької діяльності, метою такої діяльності є отримання прибутку. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.10.2012 у справі № К/9991/38102/12.

За таких умов, підставою притягнення до відповідальності за порушення ст. 2 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" є вчинення діяння щодо організації та проведення азартних ігор, тобто будь-якої гри, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості, у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку.

Статтею 3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" визначено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Таким чином фінансові санкції у вигляді штрафу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Гразд» складають: (630,0х8000)/2=2 520 000 грн., на кожного з порушників.

Крім того, згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" у разі застосування фінансових санкцій суд зобов'язаний прийняти рішення про конфіскацію грального обладнання, використаного під час вчинення правопорушення у вигляді проведення азартної ігри, яка стала підставою для застосування штрафу до суб'єкта господарювання.

При цьому, за змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» санкція у вигляді конфіскації грального обладнання є обов'язковою складовою фінансової санкції, яка застосовується в усіх випадках поряд зі штрафом, за порушення суб'єктом господарювання заборони на організацію та проведення азартних ігор.

Отже, судом першої інстанції правомірно було задоволена вимова щодо конфіскування обладнання для гри в інтерактивному клубі - 90 системних блоків, 90 моніторів, які використовуються фізичною особою-підприємцем «ОСОБА_2»(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) для надання послуг у сфері грального бізнесу та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2012 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 18.05.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.