Справа № 2120/14587/12
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/65881/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» на постанову Суворівського районного суду м. Херсона та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс»

до відповідача Виконавчого комітету Херсонської міської ради

з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - управління капітального будівництва Херсонської міської ради

про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

13.12.2011р. приватне акціонерне товариство «Молодіжний житловий комплекс» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом про зобов'язання виконавчого комітету Херсонської міськради привести у відповідність до вимог закону договір про пайову участь замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Херсона від 9.12.2009р. в частині, що стосується розміру пайової участі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що умови договору не відповідають приписам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», але відповідач відмовляється вносити відповідні зміни до договору.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої вимоги та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру пайової участі та зобов'язати виконком привести договір у відповідність до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом зменшення сплати коштів пайової участі.

Постановою Суворівського районного суду м. Херсона від 10.04.2013р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013р., в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Товариство звернулось з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та задовольнити позов. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 9.12.2009р. між виконкомом Херсонської міської ради та Товариством укладено договір про пайову участь замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Херсона.

Умовами договору, крім іншого, встановлено величину пайової участі Товариства, який визначено у розрахунку, що міститься у Додатку №1 до договору.

Додатковою угодою від 23.03.2011р. сторонами внесено зміни до умов договору щодо строків внесення Товариством коштів.

У жовтні 2011р. позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до договору, яку було відхилено листом виконкому від 4.11.2011р.

На час укладення договору питання визначення розміру пайової участі замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів регулювались положеннями Закону України «Про планування і забудову територій». З березня 2011р. ці питання внормовуються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як статтею 271 Закону України «Про планування і забудову територій», так і статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обумовлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі.

Здійснивши аналіз матеріалів справи та наданих сторонами доказів, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що при укладенні договору від 9.12.2009р. та при відмові вносити до нього зміни щодо величини пайової участі Товариства у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідач діяв на підставі закону та в межах своїх повноважень. При цьому встановлений органом місцевого самоврядування розмір пайової участі не перевищує граничні розміри, встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За таких обставин судами прийнято вірне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Безпідставними є доводи позивача про те, що Товариство має право на встановлення величини пайової участі у меншому розмірі, ніж передбачено договором в зв'язку з тим, що будівництво велось із залученням державних коштів, оскільки матеріалами справи вказана обставина не підтверджується.

Інші доводи касаційної скарги правильність висновків судів не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни судових рішень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222,223,224,230,231,254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Молодіжний житловий комплекс» залишити без задоволення, а постанову Суворівського районного суду м. Херсона від 10.04.2013р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз