Справа № 824/489/15-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/489/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Гульпе О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Новоселицької районної державної адміністрації

про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування розпорядження, стягнення середнього заробітку та моральної шкоди.

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправними дії Новоселицької районної державної адміністрації (далі - відповідач, Новоселицька РДА) під час проведення службового розслідування; визнати незаконними та скасувати розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації від 06.03.2015 р. № 09-ос "Про звільнення ОСОБА_1."; поновити на посаді заступника начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації з дати незаконного звільнення та виплатити середньомісячний заробіток за період вимушеного прогулу; стягнути з Новоселицької районної державної адміністрації на її користь моральну шкоду в розмірі 12180,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказував, що підстав достатніх для її звільнення з державної служби не було, оскільки відсутні жодні обставини та факти, які свідчать про порушення нею Присяги державного службовця, а також не встановлено конкретне одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Окрім того, кожна з підстав звільнення вказана у розпорядження від 06.03.2015 р. № 09-ос "Про звільнення ОСОБА_1." є кардинально різними, самостійними підставами для звільнення за своєю суттю, а тому не можуть одночасно застосовуватись.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали повністю та, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем до суду подано письмові заперечення проти позову, відповідно до яких, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, зазначаючи, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином покладені на неї службові обов'язки, а саме відмовилась розглядати питання звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора Костичанської ЗОШ у зв'язку переведенням його на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту, а також 22.12.2014 р. була відсутня на робочому місці більше трьох годин. Вказані факти свідчать про порушення позивачем етики державного службовця, що підтверджується актом службового розслідування та є вагомими підставами для звільнення позивача із займаної посади.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях проти позову.

В судових засіданнях 15.05.2015 р. та 26.05.2015 р. за ініціативою суду допитано як свідків інженера з охорони праці господарського відділу управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_5, головного спеціаліста відділу організаційно-кадрової роботи апарату Новоселицької РДА ОСОБА_6, секретаря діловода управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_7, головного спеціаліста відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_8 заступника голови Новоселицької РДА ОСОБА_9, керівника апарату Новоселицької РДА ОСОБА_10 та начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_4 з питань проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 та її звільнення із займаної посади.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як підтверджується матеріалами справи та трудовою книжкою серії НОМЕР_1, з 27.06.2008 р. ОСОБА_1 працювала державним службовцем в Новоселицькій районній державній адміністрації, а з 13.08.2014 р. по 06.03.2015 р. - на посаді заступника начальника управління освіти, молоді та спорту, начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти районної державної адміністрації ( Т. 1 а.с. 8 - 10).

19.12.2014 р. головним спеціалістом відділу організаційно-кадрової роботи апарату Новоселицької РДА ОСОБА_6 за дорученням голови Новоселицької РДА підготовлено лист (вих. №3787) про звільнення заступника директора з навчально-виховної роботи Костичанської ЗОШ ОСОБА_4 по переведенню в районну державну адміністрацію, як такого, що пройшов погодження обласної державної адміністрації на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА (Т. 1 а.с. 123, 193).

Як слідує із акту відмови від 19.12.2014 р., ОСОБА_1 була запрошена до голови районної державної адміністрації ОСОБА_11 для узгодження питання звільнення заступника директора Костичанської ЗОШ ОСОБА_4 у зв'язку з переведенням його на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації.

У вказаному акті зафіксовано також, що позивач відмовився від підпису про отримання клопотання про звільнення ОСОБА_4 з роботи та отримати даний лист, кинувши при цьому його на робочий стіл голови райдержадміністрації (Т. 1 а.с. 124).

В судовому засіданні позивач заперечував вказаний факт та вказував, що вказаний лист був вручений їй 22.12.2014 р., а 19.12.2014 р. до кабінету голови райдержадміністрації її ніхто не запрошував.

Як вбачається із акту про відмову заступника начальника управління освіти, молоді та спорту вирішувати питання звільнення ОСОБА_4 від 19.12.2014 р., він підписаний ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12. Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 не була присутня 19.12.2014 р. в кабінеті голови Новоселицької РДА під час узгодження питання звільнення заступника директора Костичанської ЗОШ ОСОБА_4, однак за вказівкою голови Новоселицької РДА підготувала вказаний акт та підписала його.

Дослідженням розносної книги розпоряджень, рішень, доручень за 2014 р. встановлено, що 19.12.2014 р. лист за вих. №3787 «Про звільнення ОСОБА_4 із займаної посади» передано до управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА, що підтверджується вихідним № 729 (Т. 2 а.с. 34 - 35).

Допитом інженера з охорони праці господарського відділу управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_5 встановлено, що вказаний лист (вих. №3787 від 19.12.2014 р.) ним отриманий 19.12.2014 р., що підтверджується підписом в розносній книзі і в цей же день передано в управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА, а саме залишено у приймальні начальника управління в папці з написом «Пошта».

В ході судового розгляду судом встановлено, що із невідомих причин вказаний лист в папці «Пошта» знайдено не було. У зв'язку з чим 22.12.2014 р. головним спеціалістом відділу організаційно-кадрової роботи апарату Новоселицької РДА ОСОБА_6 на вимогу заступника голови Новоселицької РДА ОСОБА_9 видано ще один примірник листа №3787 від 19.12.2014 р. «Про звільнення ОСОБА_4 із займаної посади».

Як вказували в судовому засіданні свідки, вказаний лист в подальшому переданий 22.12.2014 р. ОСОБА_9 секретарю управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_7 та зареєстрований останньою в журналі вхідної документації №2 за 2014 р. за порядковим номером 1467 із зазначенням дати 19.12.2014 р.

Дослідженням журналу вхідної кореспонденції встановлено, що секретарем внесено виправлення в дату реєстрації вищевказаного листа з 19.12.2014 р. на 22.12.2014 р., тобто на дату фактичного надходження листа до управлінням освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА (Т. 2 а.с. 36- 38). Вказане виправлення здійснено секретарем на вимогу позивача.

Розпорядженням Новоселицької районної державної адміністрації від 19.12.2014 р. №87-ос з 22.12.2014 р. призначено начальником управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації ОСОБА_4 (Т. 2 а.с. 93).

Поясненнями сторін та показами свідків встановлено, що в першій половині дня 22.12.2014 р. головою райдержадміністрації в актовому залі було представлено нового керівника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_4 на якому позивач був відсутній.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказувала, що 22.12.2014 р. вона була відсутня з 13.30 год. до 17.00 год. на робочому місці, оскільки в цей час перебувала в Чернівецькій облдержадміністрації де вирішувала робочі питання.

Доказів протилежного відповідачем під час судового розгляду справи не надано, натомість представлено до суду акт від 22.12.2015 р. в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 22.12.2014 р. з 13.30 год. до 17.00 год. була відсутня на робочому місці (Т. 2 а.с. 116).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 прибувши із Чернівецької облдержадміністрації звернулася до Новоселицького РВ УМВС із заявою про те, що за її відсутності на її робочому місці заступник голови райдержадміністрації ОСОБА_9 спільно з працівниками райдержадміністрації здійснили проникнення в її службовий кабінет, змінили замок дверей кабінету, при цьому в кабінеті знаходились особисті речі, ключі від сейфу, документи та гроші в сумі 2500 грн.

Відповідач в свою чергу також 22.12.2014 р. звернувся із заявою до Новоселицького РВ УМВС про те, що 22.12.2014 р. приблизно о 18.00 год., в приміщенні приймальні управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_1 вчинила сварку та намагалася зачинити кабінет начальника управління освіти, молоді та спорту, де до цього часу вона працювала та погрожувала службовими неприємностями.

За результатами розгляду вказаних заяв, Новоселицьким РВ УМВС прийнято рішення про припинення їх перевірки, у зв'язку з тим, що в даних випадках відсутні дії, які підпадають під склад кримінальних правопорушень передбачених статтями Кримінального кодексу України (Т. 1 а.с. 165 - 174, Т. 2 а.с. 4 - 6).

Також судовим розглядом встановлено та підтверджується показами свідків, що ОСОБА_4 потрапив до свого робочого кабінету 22.12.2014 р. після обіду.

22.12.2014 р. начальник управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_4 наказом №757 звільнив себе з посади заступника директора з навчально-виховної роботи Костичанської ЗОШ за згодою сторін з 19.12.2014 р. (Т. 2 а.с. 31).

23.12.2014 р. головою Новоселицької районної державної адміністрації видано розпорядження № 88-ос про зобов'язання заступника начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації ОСОБА_1 негайно передати начальнику управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації ОСОБА_4 печатку управління та книги наказів.

Пунктом 2 цього ж розпорядження, відсторонено з 23.12.2014 р. заступника начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою заступника начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації, як таку що навмисно перешкоджає роботі управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації (Т. 1 а.с. 23).

Як вбачається із акту №1076 від 23.12.2014 р., цього ж дня позивач здав, а ОСОБА_4 прийняв управлінську документацію та майно, в тому числі печатку управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА (Т. 1 а.с. 40).

З метою з'ясування обставин порушення трудової, виконавської дисципліни, етики поведінки, належного виконання функціональних обов'язків заступника начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_1, Новоселицькою районною державною адміністрацією розпорядженням від 25.12.2014 р. № 326-р затверджено склад комісії з питань проведення службового розслідування (Т. 1 а.с. 27).

До складу комісії включено: заступника голови районної державної адміністрації ОСОБА_9 (голова комісії), керівника апарату районної державної адміністрації ОСОБА_10, начальника відділу організаційно - кадрової роботи апарату районної державної адміністрації ОСОБА_13, начальника відділу правового та інформаційного апарату районної державної адміністрації ОСОБА_14 та головного спеціаліста відділу організаційно - кадрової роботи апарату районної державної адміністрації ОСОБА_15 (Т. 1 а.с. 27 на звороті).

23.01.2015 р. Новоселицькою районною державною адміністрацією видано розпорядження № 01 - ос, яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 23.12.2014 р. № 88-ос «Про відсторонення ОСОБА_1.» (Т. 1 а.с. 25).

На підставі доповідної записки заступника голови райдержадміністрації, голови комісії зі службового розслідування ОСОБА_9 від 23.01.2015 р., Новоселицькою районною державною адміністрацією 26.01.2015 р. видано розпорядження № 27-р, яким продовжено термін проведення службового розслідування до 24.02.2015 р.

Цим же розпорядженням відсторонено позивача від виконання повноважень за посадою на строк продовження терміну проведення службового розслідування, а комісію з питань проведення службового розслідування зобов'язано подати матеріали для розгляду до 25.02.2015 р. (Т. 1 а.с. 24).

Вважаючи незаконними розпорядження про проведення службового розслідування, відсторонення від посади, утворення комісії з питань проведення службового розслідування та визнання таким, що втратило чинність розпорядження, позивач звернувся до суду з позовом.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.03.2015 р., яка набрала законної сили 13.04.2015 р. в адміністративній справі № 824/84/15 за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання незаконним та скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23.12.2014 р. № 88-ос «Про відсторонення ОСОБА_1.». Визнано протиправним та скасовано розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 23.01.2015 р. № 01-ос «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження від 23.12.2014 р. № 88-ос». Визнано протиправним та скасовано розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 26.01.2015 р. № 27-р «Про продовження терміну службового розслідування» в частині відсторонення заступника начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою на строк продовження терміну проведення службового розслідування. В іншій частині позовних вимог відмовлено (Т. 1 а.с. 187 - 191).

Також судом встановлено, що за результатами роботи комісією з питань проведення службового розслідування 25.02.2015 р. складено акт (Т. 1 а.с. 12 - 16).

В акті зафіксовано, що 19.12.2014 р. ОСОБА_1 була запрошена до голови районної державної адміністрації ОСОБА_11 для узгодження питання звільнення заступника директора Костичанівської ЗОШ ОСОБА_4 у зв'язку з переведенням його на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації. При цьому було підготовлено відповідне клопотання до управління (лист №3787 від 19.12.2014 р.) про звільнення ОСОБА_4 у зв'язку з переведенням. Голова райдержадміністрації безпосередньо вручив ОСОБА_1 даний лист у себе в кабінеті в присутності заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_9 та керівника апарату ОСОБА_10

ОСОБА_1 зневажливо кинула адресований управлінню лист на стіл та заявила, що не буде його брати і не буде нічого підписувати, що свідчить про відмову вирішувати дане питання та підтверджується актом про відмову в отриманні листа №3787. Цього ж дня цей лист було скеровано до управління. Разом з тим, ОСОБА_1 дала вказівку реєструвати у журналі вхідної кореспонденції лист №3787 про переведення ОСОБА_4 датою - 22.12.2014 р., а не 19.12.2014 р. За вказівкою ОСОБА_1 були зроблені виправлення у журналі вхідної кореспонденції та на вхідному штампі на листі з дати 19.12.2014 р. на 22.12.2014 р., що підтверджується пояснювальною запискою секретаря-діловода управління ОСОБА_16, ксерокопією листа № 3787 від 19.12.2014 р. (вх. управління №1467) та ксерокопією витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції управління.

22.12.2014 р. начальником управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації було призначено ОСОБА_4 Заступник начальника управління ОСОБА_1 не допустила ОСОБА_4 до кабінету начальника, не передала йому печатку, управлінську документацію та з 13 до 17 години була відсутня на роботі, про що свідчить акт від 22.12.2014 р.

Після 17 години 22.12.2014 р. ОСОБА_1 з'явилася в управління і влаштувала сварку з представниками районної державної адміністрації. Зважаючи на таку поведінку ОСОБА_1 було викликано працівників Новоселицького РВ УМВС України в Чернівецькій області, які зафіксували даний факт.

На підставі доповідних записок заступника голови райдержадміністрації ОСОБА_9, що додаються до акту, проведено службове розслідування щодо неналежного виконання функціональних обов'язків заступником начальника управління ОСОБА_1 Зокрема, у доповідних записках вказано на неналежний рівень виконавської дисципліни, низький фаховий рівень та неякісну підготовку документів управлінням, які містили неправдиву інформацію що подавались на підпис голови райдержадміністрації. В ході службового розслідування це підтверджено.

Також в акті зафіксовано, що відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації від 30.05.2014 р. № 119-р "Про структуру районної державної адміністрації" управління освіти, молоді та спорту реорганізовується шляхом поділу на відділ освіти та відділ молоді та спорту райдержадміністрації. Дане розпорядження передбачає, що начальники структурних підрозділів районної державної адміністрації зобов'язані були здійснити комплекс заходів пов'язаних із змінами в структурі райдержадміністрації. Службове розслідування показало, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника начальника управління з 12.08.2014 р. не вжила в межах своєї компетенції ніяких заходів щодо реорганізації управління освіти, молоді та спорту.

За результатами службового розслідування комісія прийшла до висновку, що заступник начальника управління ОСОБА_1 своїми діями перешкоджала приступити до виконання службових обов'язків начальнику управління ОСОБА_17 та роботі управління. Не виконувала та неналежним чином виконувала свої функціональні обов'язки. Порушила етику поведінки державного службовця. Морально-психологічний клімат в управлінні вкрай напружений, що може негативно вплинути в подальшому на роботу управління.

Основною причиною такої поведінки ОСОБА_1 комісія вважає - не призначення ОСОБА_1 на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації, на яку вона претендувала.

За результатами службового розслідування комісією вирішено визнати доведеними та підтвердженими факти грубих порушень трудових обов'язків заступником начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_1 та запропоновано голові райдержадміністрації притягнути її до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади.

З вказаним актом позивач ознайомився о 16 год. 45 хв. 25.02.2015 р. та власноручно зазначив, що «з висновками викладеними в акті не погоджується. До акту наявні зауваження, що будуть надані додатково. Наполягаю на розгляді даного акту в моїй присутності. З результатами такого службового розслідування не погоджують» (Т. 1 а.с. 15 - 16).

Про результати проведеного службового розслідування, 25.02.2015 р. голова комісії ОСОБА_9 направила на ім'я голови Новоселицької РДА лист-подання, в якому повідомила про завершення розслідування та надала на розгляд складений акт (Т. 1 а.с. 133).

26.02.2015 р. позивач направив на адресу відповідача заперечення до акту службового розслідування (Т. 1 а.с. 237 - 240).

За результатами розгляду акту розслідування, 05.03.2015 р. голова Новоселицької РДА на листі - поданні зробив резолюцію «Кадри підготувати розпорядження про звільнення» (Т. 1 а.с. 137).

Крім того, судом встановлено, що 05.03.2014 р. головою районної державної адміністрації ОСОБА_11 пропонувалися позивачу вакантні посади не пов'язані з державною службою, а саме методиста з навчальних дисциплін (іноземні мови) районного методичного кабінету та викладача у Довжоцькому НВК. Від переведення на іншу роботу ОСОБА_1 відмовилась, про що складено акт від 17.03.2015 р. №873 (Т. 2 а.с. 66).

06.03.2015 р. в кабінеті голови Новоселицької РДА комісією із службового розслідування щодо ОСОБА_1, в присутності позивача проводився розгляд акту службового розслідування від 25.02.2015 р. та заперечення позивача, за результатами якого заперечення не були взяті до уваги (Т. 1 а.с. 210 - 211).

Розпорядженням Новоселицької райдержадміністрації від 06.03.2015 р. № 09-ос позивача звільнено 06.03.2015 р. з посади заступника начальника управління освіти, молоді та спорту, начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти районної державної адміністрації за п. 1 ст. 41 КЗпП України, за п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця, одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Вказана обставина також підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією трудової книжки позивача (Т. 1 а.с. 175).

Вважаючи протиправними дії посадових осіб Новоселицької райдержадміністрації під час проведення службового розслідування, а також незаконним звільнення з посади, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Окрім того, судом встановлено, що 22.12.2014 р. та 23.12.2014 р. ОСОБА_1 не погоджуючись із діями відповідача стосовно процедури призначення на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_4, а також щодо безпідставного відсторонення її з посади зверталася із відповідними заявами до Чернівецької обласної державної адміністрації, прокуратури Новоселицького району та Департаменту освіти і науки Чернівецької обласної державної адміністрації (Т. 2 а.с. 21 - 22, 23 - 24, 26).

На виконання доручення в.о голови Чернівецької обласної державної адміністрації від 13.01.2015 р. №2-М, з метою вивчення фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_1 робочою групою здійснено виїзну перевірку вказаних фактів.

Проведеною перевіркою встановлено, що призначення ОСОБА_4 на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації відбулося з порушеннями вимог ст. 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Перевіркою виявлено порушення окремих вимог законодавства про очищення влади, а саме: подання ОСОБА_4 заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», та перевірка відділом організаційно-кадрової роботи апарату райдержадміністрації достовірності відповідних відомостей та формування відповідного висновку відбулися після видання розпорядження про його призначення на посад. Зазначене суперечить вимогам пунктів 41, 42 та 45 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» від 16.10.2014 р. №563.

Також виявлено окремі порушення щодо питання відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов'язків всупереч Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За результатами проведеної перевірки Новоселицькій РДА запропоновано, в тому числі: оголосити конкурс на заміщення вакантної посади начальника новоствореного відділу освіти Новоселицької районної державної адміністрації та дотримуватись вимог чинного законодавства щодо призначення керівника; переглянути та привести у відповідність до вимог чинного законодавства положення про структурні підрозділи районної державної адміністрації; притягнути до дисциплінарної відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про державну службу та забезпечити неухильне дотримання вимог чинного законодавства з питань прийняття на державну службу та її проходження.

Про результати проведеної роботи зобов'язано поінформувати Чернівецьку обласну державну адміністрацію до 30.01.2015 р. (Т. 2 а.с. 42 - 48).

Під час судового розгляду справи доказів усунення виявлених порушень відповідачем до суду не надано. У зв'язку з виявленням порушень закону, суд вважає за потрібне постановити окрему ухвалу в порядку ст. 166 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити частково з таких міркувань.

Стосовно позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій Новоселицької РДА під час проведення службового розслідування, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) передбачено, що службове розслідування проводиться у строк до двох місяців у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 р. № 950 (далі - Порядок №950) визначено, що стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування:

- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

- у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, порушення етики поведінки;

- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного правопорушення або порушення вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Абзацом 1 п. 2 цього Порядку передбачено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Аналіз наведених норми Порядку № 950 свідчить, що проведення службового розслідування є правом, а не обов'язком державного органу. Однак прийняти рішення про проведення службового розслідування керівник державного органу може тільки у разі наявності підстав перерахованих в п. 1 Порядку № 950.

Судовим рішенням від 23.03.2015 р. в адміністративній справі № 824/84/15-а за позовом ОСОБА_1 до Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про визнання незаконним та скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди, яке набрала законної сили, встановлено, що у відповідача були законні підстави для призначення службового розслідування стосовно позивача та він був наділений повноваженням приймати рішення щодо проведення службового розслідування, утворювати комісію з питань проведення службового розслідування та продовжувати термін проведення службового розслідування до двох місяців.

Доводи позивача щодо порушення відповідачем п. 7 Порядку № 950 під час проведення відносно нього службового розслідування суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 7 Порядку № 950 особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

1) отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

2) надавати усні або письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

3) звертатися з клопотанням про опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час проведення службового розслідування, а також про залучення до матеріалів розслідування додаткових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації стосовно предмета службового розслідування;

4) подавати у письмовій формі зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності осіб, які його проводять;

5) звертатися з обґрунтованим клопотанням у письмовій формі до керівника органу державної влади, який приймає рішення щодо складу комісії з проведення службового розслідування, про виведення з її складу осіб, які особисто заінтересовані в результатах такого розслідування. Про прийняте за результатами розгляду клопотання рішення письмово повідомляється особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивач був ознайомлений з підставами проведення службового розслідування відносно себе та приймав участь в засіданнях комісії з питань проведення службового розслідування 20 та 25 лютого 2015 р. Наведені обставини також підтверджуються судовим рішенням в адміністративній справі № 824/84/15.

Необґрунтованими на думку суду є також доводи позивача щодо залучення до участі у проведенні службового розслідування заінтересованих осіб - заступника голови райдержадміністрації, голови комісії зі службового розслідування ОСОБА_9, оскільки судовим розглядом не встановлено особистої заінтересованості ОСОБА_9 у результатах розслідування. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до розподілу функціональних обов'язків ОСОБА_9 забезпечує, спрямовує та контролює діяльність управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА.

Інші доводи позивача не доводять протиправність дій Новоселицької РДА під час проведення службового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача, стосовно визнання протиправними дії Новоселицької РДА під час проведення службового розслідування є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації від 06.03.2015 р. № 09-ос "Про звільнення ОСОБА_1.", суд зазначає наступне.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Законі № 3723-XII.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що крім загальних підстав визначених у Кодексі законів про працю України (далі - КЗпП України), державна служба також може бути припинена у разі: порушення умов реалізації права на державну службу; недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтею 16 Закону № 3723-XII; досягнення державним службовцем граничного віку проходження державної служби; відставки державних службовців, які займають посади першої або другої категорії; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі; відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 Закону № 3723-XII; неподання або подання державним службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів, передбачених статтею 13 Закону № 3723-XII.

При цьому в п. 6 ч. 1 вказаної норми Закону № 3723-XII визначено не окремий вид відповідальності державних службовців за порушення Присяги, а спеціальну підставу для припинення державної служби. Слід зазначити, що припинення державної служби відбувається у формі звільнення.

У ч. 2 ст. 14 Закону № 3723-XII законодавець визначив ще два додаткові заходи дисциплінарного впливу для державних службовців, вказавши, що крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України (стаття 147 КЗпП України), можуть застосовуватися попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Таким чином, законодавець навів вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до державних службовців, а також підстав для припинення державної служби.

Разом з тим порядок застосування таких заходів впливу у Законі № 3723-XII не передбачено. Натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень, у тому числі звільнення, врегульовано у КЗпП України (стаття 149).

Судом встановлено, що позивача звільнено 06.03.2015 р. з посади заступника начальника управління освіти, молоді та спорту, начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти районної державної адміністрації за п. 1 ст. 41 КЗпП України, за п. 6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» за порушення Присяги державного службовця, одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

У ч. 2 ст. 17 Закону № 3723-XII наведено текст Присяги державного службовця такого змісту: "Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки".

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Тобто як порушення Присяги, так і інше дисциплінарне правопорушення можуть бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем правових, етичних (моральних) норм. Водночас, дисциплінарне правопорушення, не за порушення присяги, пов'язується лише з порушенням правових вимог щодо проходження публічної служби.

Отже, порушення Присяги може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців можуть бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушень.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з займаної посади за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності

Передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов'язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

При цьому суд звертає увагу, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення з органу, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватися як альтернативні. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Отже, звільнення може бути застосоване тільки у разі використання всіх заходів дисциплінарного впливу до державного службовця та повинно бути мотивованим.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 травня та 4 червня 2013 року (№№ 21-403а12, 21-167а13 відповідно).

Як видно з матеріалів справи, позивач 27.06.2008 р. прийняв Присягу державного службовця, про що зроблено запис в трудовій книжці.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 займаючи посаду заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА належним чином не організовувала роботу управління та не виконувала службові обов'язки покладені на неї.

Службовим розслідуванням не було встановлено скоєння проступку, що свідчило б про порушення позивачем етичних (моральних) норм, порушень інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо небажання позивача вирішувати питання звільнення ОСОБА_4 з посади заступника директора Костичанської ЗОШ, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону № 3723-XII державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не погоджуючись із діями відповідача стосовно звільнення ОСОБА_4 та призначення його на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА, а також щодо безпідставного відсторонення її з посади звернулася до Чернівецької обласної державної адміністрації, прокуратури Новоселицького району та Департаменту освіти і науки Чернівецької обласної державної адміністрації із відповідними заявам про перевірку вказаних порушень.

Оскільки позивач у діях відповідача вбачав порушення чинного законодавства, про що повідомив в порядку визначеному ст. 10 Закону № 3723-XII, то відповідно відмова виконувати службове доручення не може кваліфікуватись, як порушення Присяги державного службовця.

Інші доводи відповідача щодо порушення позивачем Присяги державного службовця є необгрунтовними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено в судовому засіданні, які саме дії позивача призвели до порушення Присяги державного службовця, а тому відповідач протиправно застосував вказану підставу для звільнення ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України визначено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами) роз'яснив, що, вирішуючи питання про законність звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків, та, з'ясовуючи, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано (могло бути завдано) шкоду.

Крім того, звільнення на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України за своєю природою є дисциплінарним, а тому воно має здійснюватись з дотриманням порядку і строків, викладених у ст. ст. 148, 149 КЗпП України.

Зокрема, у п. 1 ст. 41 КЗпП України йдеться про разове грубе порушення трудових обов'язків, а не про тривале, системне, що може бути підставою для звільнення за інших підстав

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що важливим елементом застосування п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості. Тобто, і рішення компетентного органу, власника підприємства, і наказ про звільнення мають містити чітко сформульоване одноразове порушення, яке стало підставою звільнення керівника.

З матеріалів справи та оскаржуваного розпорядження не вбачається в чому саме полягає одноразове грубе порушення трудових обов'язків позивачем.

Доводи відповідача, стосовно того, що позивач неналежним чином виконувала свої функціональні обов'язки не можуть свідчити про одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Крім того, суд звертає увагу, що під час судового розгляду справи до суду не надано доказів, того що ОСОБА_1 перешкоджала роботі ОСОБА_4, а саме не допустила до його кабінету та не передала печатку та документацію, оскільки допитом останнього встановлено, що до свого робочого кабінету він потрапив 22.12.2014 р., тобто в день призначення його на посаду, а печатку та управлінську документацію передана позивачем 23.12.2014 р. на підставі розпорядження.

Також відповідачем не надано до суду доказів нанесення збитків чи завдання шкоди діями ОСОБА_1 управлінню освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА.

Не бере до уваги суд також доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_1 не виконано комплекс заходів щодо реорганізації управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА передбачених розпорядженням від 30.05.2014 р. №119-р «Про структуру районної державної адміністрації», оскільки вказана обставина спростовується інформаційною довідкою щодо реорганізації управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА.

В судовому засіданні показами свідків та поясненнями сторін підтверджено, що реорганізація управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА не проведена з незалежних від позивача підстав. На момент розгляду справи в суді реорганізація управління так і не проведена.

Вказана обставина також не може свідчити про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов'язків.

Суд звертає увагу, що в акті службового розслідування чітко не зафіксовано в чому саме полягає порушення позивачем Присяги державного службовця та одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 41 цього Закону голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Акти місцевих державних адміністрацій індивідуальної дії, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший строк введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а також обов'язково оприлюднюються, крім внутрішньоорганізаційних актів.

Пунктом 12 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністраці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 р. №887 визначено, що керівник структурного підрозділу може мати заступників, які призначаються на посаду та звільняються з посади головою місцевої держадміністрації за поданням керівника структурного підрозділу.

Відповідно до п. 3 вказаної Постанови Кабінету Міністрів зобов'язано голів районних державних адміністрацій забезпечити затвердження положень про структурні підрозділи відповідних місцевих державних адміністрацій на основі Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації.

Згідно Розподілу обов'язків між головою, першим заступником, заступником голови та керівником апарату районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації від 11.08.2014 р. №165-р, голова районної державної адміністрації ОСОБА_11 формує склад та визначає структуру районної державної адміністрації, утворює, реорганізовує, ліквідовує відповідно до норм чинного законодавства апарат, управління, відділи, інші самостійні підрозділи районної державної адміністрації, призначає на посади та звільняє з посад керівників та заступників керівників цих органів, керівників та інших працівників апарату райдержадміністрації.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що призначення заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації на посаду та звільнення з посади здійснюється головою районної держадміністрації за поданням керівника структурного підрозділу, а саме начальника управління освіти, молоді та спорту.

В даному випадку, позивач звільнений без відповідного погодження заступника начальника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА ОСОБА_4

Зважаючи на наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позивача звільнено незаконно, а оскаржуване розпорядження винесено протиправно, без врахування всіх обставин по справі, з порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, суд звертає увагу, що Положення про управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА, а також посадові інструкції начальника та заступника управління освіти, молоді та спорту Новоселицької РДА не приведено у відповідність до Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 р. №887.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Згідно із п. 2 та 3 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи висновок суду про протиправність розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 06.03.2015 р. № 09-ос "Про звільнення ОСОБА_1." , та беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 235 КЗпП України, позивача необхідно поновити на посаді заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації, допустивши рішення в частині поновлення на роботі до негайного виконання.

Таким чином, судом встановлено факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 06.03.2015 р. по 26.05.2015 р. є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного трудового законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно довідки Новоселицької РДА від 06.05.2015 р. середньоденна зарплата позивача за січень-лютий 2015 р. складає 108,98 грн. (Т. 1 а.с. 192).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення із Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.03.2015 р. по 26.05.2015 р. у сумі 5666,96 грн. (52 дні Х 108,98 грн.).

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем необгрунтовано звільнено ОСОБА_1 06.03.2015 р., оскільки згідно табелю обліку робочого часу за березень 2015 р. позивач в цей день працював та отримував заробітну плату (Т. 1 а.с. 225 - 230).

Стосовно позовної вимоги позивача щодо стягнення з Новоселицької районної державної адміністрації на його користь моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичною або юридичною особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок її джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.п. 3, 4 вказаної постанови визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому, позивачем у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, в позовній заяві та в судовому засіданні позивачем та його представником не доведено та не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що моральна шкода спричинена незаконними діями або бездіяльністю відповідача, не обґрунтовано її розмір та не зазначено, які саме моральні або фізичні страждання чи інші негативні явища заподіяні позивачеві та чим це підтверджується, що свідчить про безпідставність заявленої позовної вимоги в зазначеній частині, а отже є такою, що не підлягає задоволенню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийнятого розпорядження стосовно звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, а тому вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

Частина 1 ст. 94 КАС України визначає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки, згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач був звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, судові витрати (судовий збір), відповідно до ст. 94 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 43 та 129 Конституції України, ст. ст. 69, 71, 94, 158, 160 - 163 та 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області від 06.03.2015 р. № 09-ос "Про звільнення ОСОБА_1.".

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації з 06.03.2015 р.

4. Стягнути з Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.03.2015 р. по 26.05.2015 р. у сумі 5666,96 грн.

5. Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління освіти, молоді та спорту - начальника відділу дошкільної, загальноосвітньої та позашкільної освіти управління освіти, молоді та спорту Новоселицької районної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає до негайного виконання.

6. В решті позовних вимог відмовити.

Порядок та строки набрання постановою законної сили та оскарження.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, згідно ст. 186 КАС України, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано судом 02 червня 2015 р.

Суддя В.К. Левицький