Справа № 813/368/15
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 876/4955/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді КаралюсаВ.М.,

суддів Затолочного В.С., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Бєлкіної.Н.І.

та за участі осіб:

від позивача: - ОСОБА_1,ОСОБА_2,

від відповідача: - Мисак ОюВ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області , в якому, враховуючи уточнення позовних висмог просив, задовольнити позовні вимоги та визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26.12.2014 року № 3113 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ВДАІ з обслуговування Бродівського району ГУМВС», визнати протиправним та скасувати пункт 63 «є» /за порушення дисципліни/ наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26.12.2014 року № 670 о/с «По особовому складу», поновити ОСОБА_1 на посаду інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Бродівського району ГУМВС України у Львівській області з 01.01.2015 року, стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2015 року до дня поновлення на роботі.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що наказ про його звільнення з правоохоронних органів є протиправним з тих причин, що такий прийнятий за наслідками порушення позивачем правил дорожнього руху - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, за порушення котрих на позивача вже було накладено дисциплінарне стягнення таке як попередження про неповну службову відповідність, однак опісля відповідач порахувавши, що таке стягнення є м'яким для позивача, прийняв наказ про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, відмінивши наказ про неповну службову відповідність. Вказує на те, що наказ про звільнення з органів внутрішніх справ прийнятий понад дозволений строк, в межах котрого законодавець дозволяє застосувати більш суворе покарання, якщо дійде висновку, що попереднє стягнення не відповідає тяжкості вчиненого проступку. Також наголошує, що його звільнення відбулось в період його тимчасової непрацездатності.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року позов було задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26.12.2014 року № 3113 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ВДАІ з обслуговування Бродівського району ГУМВС».

Визнано протиправним та скасовано пункт 63 «є» /за порушення дисципліни/ наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26.12.2014 року № 670 о/с «По особовому складу».

Поновено ОСОБА_1 на посаді інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Бродівського району ГУМВС України у Львівській області з 01.01.2015 року.

Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6576,70 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що рішенням суду першої інстанції не враховуються всі обставини справи, а висновки суду не базуються на нормах чинного законодавства, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта повністю підтримала вимоги апеляційної скарги та просить її задовольнити, скасувавши постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його представник заперечили проти вимог апеляційної скарги та просять в її задоволенні відмовити та залишити без змін оскаржувану постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2015 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 наказом ГУМВС України у Львівській області від 17.02.2010 року № 37/о призначений на посаду інспектора патрульної служби батальйону патрульної служби ЛМУ ГУМВС.

16.10.2014 року за наслідками службового розслідування за порушення службової дисципліни, вимог Дисциплінарного статуту ОВС України, Правил дорожнього руху, що виявилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння до позивача наказом ГУМВС України у Львівській області № 2452 застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

В подальшому як вбачається з наказу ГУМВС України у Львівській області від 26.12.2014 року № 3113, враховуючи те, що накладене на позивача стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність є занадто м'яким та не відповідає тяжкості допущеного позивачем порушення, на підставі наказів МВС України від 12.03.2007 року № 81 та від 26.03.2010 року № 90 щодо безальтернативного звільнення з органів внутрішніх справ працівників міліції, котрі керували транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а також на виконання вказівки керівництва, наказ ГУМВС України у Львівській області від 16.10.2014 року № 2452 в частині попередження про неповну службову відповідність відмінено, та до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

26.12.2014 року на виконання наказу ГУМВС України у Львівській області від 26.12.2014 року № 3113 відповідно до п. 63 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України, відповідач видав наказ № 670 о/с по особовому складу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Дисциплінарний Статуту органів внутрішніх справ України, що затверджений Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

З ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вбачається, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

З ч. 6 ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України вбачається, що старший прямий начальник має право протягом одного місяця з дня оголошення особі рядового або начальницького складу наказу про накладення дисциплінарного стягнення посилити, а протягом року - пом'якшити чи скасувати дисциплінарне стягнення, накладене підлеглим йому начальником, якщо встановлено, що воно не відповідає тяжкості вчиненого проступку.

16.03.2007 року Міністерство Внутрішніх Справ України видало наказ № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу», який було доведено до особового складу Міністерства Внутрішніх Справ.

Згідно п. 3.17 зазначеного наказу передбачено, що до працівників, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, незалежно від наслідків, приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Як зазначено вище за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння до позивача наказом ГУМВС України у Львівській області № 2452 від 16.10.2014 року застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Відповідач зваживши, що попередження позивача про неповну службову відповідність є занадто м'яким стягненням та не відповідає тяжкості допущеного позивачем проступку, керуючись наказами МВС України від 12.03.2007 року № 81 та від 26.03.2010 року № 90 щодо безальтернативного звільнення з органів внутрішніх справ працівників міліції, котрі керували транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, 26.12.2014 року наказом № 3113 відмінив наказ від 16.10.2014 року № 2452 про попередження про неповну службову відповідність та звільнив позивача з органів внутрішніх справ.

Судом першої інстанції вірно враховано, що оскаржуваний наказ від 26.12.2014 року № 3113 про звільнення позивача з органів внутрішніх справ прийнято з очевидним пропуском місячного строку з дня застосування до позивача дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що таке звільнення позивача відбулось протиправно, так як Дисциплінарним статутом, право посилити стягнення, якщо буде встановлено, що воно не відповідає тяжкості вчиненого проступку, може бути застосовано старшим прямим начальникам, якому протягом одного місяця з дня оголошення особі наказу про накладення дисциплінарного стягнення надано таке право В даному випадку цей строк порушено.

Посилання відповідача на ту обставину, що звільнення позивача відбулось на виконання вимог наказів МВС України від 12.03.2007 року № 81 та від 26.03.2010 року № 90, що передбачають безальтернативне звільнення осіб з органів внутрішніх справ, котрі керували транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, судом першої інстанції підставно не взяті до уваги, так як виконання зазначених наказів повинно відбуватись у встановлені строки та за правильною процедурою оскільки Дисциплінарним статутом не надано право начальнику відміняти свої накази у зв'язку із м'якістю застосованого ним же дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції враховуючи те, що посилення стягнення, а саме прийняття наказу про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, мало місце поза межами місячного строку, встановленого ч. 6 ст. 13 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», та з порушенням процедури посилення стягнення суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позов є підставний, обґрунтований, а відтак підставно його задовольнив. Також підставно суд першої інстанції задовольнив решту позовних вимог, оскільки вони є похідними від первинної.

Згідно ч.1.ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права при правильно встановлених обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст.212, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі № 813/368/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М Каралюс

Судді В.С Затолочний

З.М. Матковська

Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2015 року.