Справа № 822/2005/15
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2005/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2015 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Петричкович А.І., ознайомившись з позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2015 року до суду поступив позов №2-4-2/193 від 21.05.2015 року в якому Публічне акціонерне товариство "Фідобанк" просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області Козубай Ю.Л. від 05.05.2015 року про арешт майна та заборону на його відчуження боржника ТОВ "АВР-Сервіс" по виконавчому провадженню №47440542.

На виконання вимог ст.107 КАС України судом встановлено не дотримання позивачем вимог частин 1, 2, 5 ст.106 КАС України, щодо: зазначення адреси електронної пошти позивача і його представника, номера засобу зв'язку та адреси електронної пошти відповідача, підтвердження доказами обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не надання цих доказів, підтвердження повноважень ОСОБА_2, який є заступником голови правління, видавати довіреність для представництва інтересів Публічного акціонерного товариства "Фідобанк".

Відповідно п.2, п.3 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначається ім'я (найменування) позивача, відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Згідно ч.4 ст.106 КАС України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Частиною 5 ст.106 КАС України встановлено, якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються ім'я представника, його поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Відповідно до ч.3, ч.7 ст.56 КАС України, представники беруть участь в адміністративному процесі на основі договору або закону. Законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частиною 2 ст.58 КАС України встановлено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду.

Згідно ч.3 ст.58 КАС України, довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації.

Позов підписано представником за довіреністю ОСОБА_3, якому видана довіреність №1726 від 23.04.2015 року за підписом заступника голови правління ПУАТ "Фідобанк" ОСОБА_2 з якої не можна зробити висновок щодо представництва ОСОБА_3 (трудовий договір, інше) і права заступника голови правління ПУАТ "Фідобанк" ОСОБА_2 видавати довіреності ( витяг із установчих документів, інше), що потрібно усунути, надавши суду відповідні докази.

Відповідно ч.2 ст.106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Позивач в позовній заяві вказує, що 12 травня 2015 року ПУАТ "Фідобанк" стало відомо про винесення Козубай Ю.Л. постанови від 05.05.2015 року про арешт майна та заборону на його відчуження боржника ТОВ "АВР-Сервіс" по виконавчому провадженню №47440542, однак доказів цього суду не надає, що не відповідає вимогам ч.2 ст.106 КАС України.

Відповідно до ст.1 Закону України № 898-IV від 05.06.2003 року "Про іпотеку" (далі - Закон № 898-IV ), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 4 ст.54 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV) визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

У силу положень ст. 54 Закону N 606-XIV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого Закону). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі N 898-IV (ст. 1), відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, може пред"явити позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем.

Позивач не надає доказів реалізації свого права на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна, що потрібно додатково письмово обгрунтувати з урахуванням наведеного вище судом (належний спосіб захисту своїх прав).

Згідно ч.1 ст.108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки, позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без руху і надання позивачу строку для усунення виявлених недоліків, а саме виконання вимог суду вказаних у 2, 9, 11, 17 абзацах цієї ухвали.

Керуючись ст. 106, 108 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" №2-4-2/193 від 21.05.2015 року до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, про скасування постанови про арешт майна, залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви до 05 червня 2015 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя А.І. Петричкович