Справа № 2-а-3.7.1-39/11
Суддя: Чебан А. П.
Дата ухвалення: 2011-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3.7.1-39/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2011 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чебан А.П.,

при секретарі Білик М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари Одеської області справу за адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі про зобовязання вчинення дій по нарахуванню виплат дітям війни,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі про зобовязання вчинення дій по нарахуванню виплат дітям війни 30% надбавки до пенсії як дитині війни, мотивуючи тим, що згідно Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004, який введено в дію з 01.01.2006 позивачка належить до категорії громадян України дитина війни і, на підставі ст. 6 вказаного Закону позивачка вважає, що має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. На цих підставах позивачка звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі з заявою провести перерахунок її пенсії. Однак, в задоволенні даної заяви позивачці було відмовлено. Позивачка вважає таку відмову, Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі у підвищенні їй пенсії, протиправною.

В судове засідання позивачка не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву, відповідно до якої просила суд розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, в звязку з відрядженням, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і ст. 1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, позивачка визнана дитиною війни, є пенсіонером за віком, що підтверджується копією посвідчення за №307385.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивід 18.11.2004 пенсія або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога дітям війни, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 3 даного Закону, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Однак, підвищення пенсії позивачу в 2006-2007 роках не виплачувалось, оскільки дію норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнибуло зупинено на підставі статей 77, 110, 71, 111 Законів України Про Державні бюджети України на 2006 і 2007 роки.

Згідно рішень Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 01.12.2004 №20-рп/2004 - зміна, зупинення, зменшення, скасування пільг не допускається. Положення ст. 28 Закону України Про бюджетну систему України, щодо заборони законом вносити зміни до чинного законодавства, означає і неможливість зупинення дії чинних законів в частині встановлення ними пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів, крім періоду надзвичайного стану п. 31 ч. 1 ст. 85 та п. 19 ст. 92 Конституції України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивизнано неконституційним з зазначенням у п. 5 рішення суду на преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції даного рішення та обовязковим до виконання, для всіх органів виконавчої влади.

З 01.01.2008 згідно закону від 28.12.2007 Про внесення змін до Закону України Про соціальний захист дітей війнита п. 2 ст. 41 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік визначено, що дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошового утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі 10% прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність.

Зазначені зміни до деяких законодавчих актів України, якими було суттєво обмежені розміри підвищення пенсії особам, що мають статус дитина війни, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008, тобто - положення п. 28 розділу 11 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України Про Державний бюджет України на 2008 ріквизнані незаконними, неконституційними з зазначенням у п. 6 рішення суду на преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції даного рішення та обовязковим до виконання, для всіх органів виконавчої влади.

Проте, всупереч вимогам Закону і рішенням Конституційного Суду України, абз. 1 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянвстановлено, що підвищення пенсії дітям війни проводиться у розмірі 10% прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність.

В звязку з цим, позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок підвищення пенсії, з урахуванням вище зазначених рішень та вимог закону, на що отримала відповідь про відмову в перерахунку підвищення їй пенсії, як дитині війни (а.с.5).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 № 9 Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також чинному законодавстві, яке не суперечить їй, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює дані правовідносини.

Згідно зі статтями 8, 22 Конституції України та абз. 1 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 Про незалежність судової влади не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

В ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людинивід 23.02.2006 зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні ухваленому 30.11.2004 у справі Бакалов проти України(і Кечко проти України), Європейський суд з прав людини вказав, що для держави неприпустимо пояснювати невиплату бюджетних коштів, тому посилання відповідача на відсутність коштів, не може бути підставою, для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до листів Вищого адміністративного суду України від 14.08.2009 № 1128/13/13-09 та 01.12.2009 № 1623/13/13/13/09 у звязку з виникненням у судовій практиці питань, повязаних із застосуванням окремих норм законодавства під час розвязання спорів щодо нарахування та виплати дітям війни у 2009 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України Про судоустрій Україниу порядку надання методичної допомоги, Вищий адміністративний суд України вбачає за необхідне повідомити, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 № 10-рп-2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Держаний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав і свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачка з даним позовом до суду звернулась 25.01.2011 року та просить суд нарахувати та виплатити їй щомісячну державну соціальну 30% надбавку до пенсії як дитині війни за шість місяців 2010 року, то відповідно до положень ч. 2 ст. 99 КАС України, позов в частині нарахування та виплати щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни підлягає до задоволення саме з 25.07.2010 року до 31.12.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних повноважень.

У відповідності до зазначеної норми Закону, забезпечуючи захист порушених прав позивачки, враховуючи, що згідно вищевказаного законодавства, перерахунок пенсії належить до обовязків компетентних органів Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області самостійно здійснити щомісячне нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за відповідний період.

Відповідно до ч 1. ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, на користь позивачки підлягає стягнення в якості відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп-2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Держаний бюджет України), ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людинивід 23.02.2006 року, рішеннями Європейського Суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі (Бакалов проти України) , ст.ст. 2, 6-10, 17, 87, 90, 94, 99, 105, 121, 158-162 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі про зобовязання вчинення дій по нарахуванню виплат дітям війни задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 25.07.2010 року по 31.12.2010 року - протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну державну соціальну 30% надбавку до пенсії як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 25.07.2010 року по 31.12.2010 року, з урахуванням проведених нарахувань.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 (три) грн. 40 коп. у відшкодування судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до апеляційного андміністративного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Чебан