Справа № 22-а-21586/11
Суддя: Митрофанова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 ( 4 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради на постанову Довгинцівського районного суду м ОСОБА_1 від 03 листопада 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання незаконною бездіяльність щодо невиплати грошової допомоги інвалідам війни, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2008 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради (надалі - УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради) про визнання незаконною бездіяльність щодо невиплати грошової допомоги інвалідам війни до Дня Перемоги за 2008 рік, посилаючись на те, що відповідач, в порушення ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виплатив йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи щорічну допомогу до 5 травня за 2008 рік у сумі 350грн.

Просив суд визнати бездіяльність щодо не встановлення і невиплати разової грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни неправомірною; зобовязати відповідача виплати разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком у сумі 3017грн.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2008 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано відмову УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради щодо не встановлення та не виплати ОСОБА_2 разової грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни неправомірною.

Зобовязано УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради виплатити ОСОБА_2 разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни у розмірі 3017грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції посилаючись на неврахування судом того, що виплата разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік здійснена позивачу в квітні 2008 року у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, що постраждала внаслідок ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС та має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії й є інвалідом 3-ї групи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій відповідача стосовно відмови виплати на користь позивача в 2008 році суми щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи в розмірах, визначених ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту», й з обовязку відповідача у звязку з цим здійснити нарахування та виплату сум такої допомоги у відповідності до вищевказаної норми Закону.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з права позивача на отримання щорічної допомоги до 5 травня за 2008 рік в розмірі, передбаченому ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни 2-ї групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI внесено зміни до вищевказаного Закону й визначено, що розмір разової грошової допомоги, яка виплачується особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», щорічно до 5 травня, визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, установлених законом про державний бюджет України.

У відповідності до Постанови «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» № 183 від 12.03.2008 року Кабінетом Міністрів України встановлено розмір разової грошової допомоги до 5 травня. Зокрема, в п.1 якої вказано, що у 2008 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» інвалідам війни 3-ї групи здійснюється в розмірі 350 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені до Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту» згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто відновлено дію ч.5 ст. 13 Закону України в попередній редакції.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22 травня 2008 року приписи ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з матеріалів справи, щорічна допомога до 5 травня за 2008 рік була виплачена позивачу в квітні 2008 року в розмірі 350 грн., що відповідає положенням п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 року № 183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», норми якої підлягали застосуванню до врегулювання спірних правовідносин, як пріоритетні.

Однак, вищевказане не було враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, у звязку чим колегія суддів, погоджуючись з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій відпвоідача стосовно відмови йому у перерахунку та виплати сум щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік, а також зобовязання нарахувати та виплатити недоплачену суму щорічної одноразової допомоги до Дня Перемоги за 2008 рік у сумі 3017грн.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, апеляційна скарга УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради підлягає задоволенню, а постанова суду в частині визнання відмови УПСЗН виконкому Довгинцівської районної у місті ради щодо не встановлення та не виплати ОСОБА_2 разової грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, а також зобовязання відповідача виплати разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком - скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанова суду відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 листопада 2008 року в частині визнання неправомірною відмови Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради щодо не встановлення та не виплати ОСОБА_2 разової грошової допомоги у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни, а також зобовязання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради виплати ОСОБА_2 разову грошову допомогу у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, як інваліду війни у розмірі 3017грн. скасувати та прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: