Справа № 22-а-20930/11
Суддя: Митрофанова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.1 (1) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Турік В.П.

розглянувши у м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної адміністрації Дніпропетровської області щодо перерахунку та виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю неправомірною та стягнення заборгованості по виплаті одноразової компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної адміністрації Дніпропетровської області про визнання бездіяльності щодо перерахунку та виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю неправомірною та стягнення заборгованості по виплаті одноразової компенсації посилаючись на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом третьої групи по захворюванням, повязаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і на підставі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. має право на одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат. Оскільки відповідачем зазначена компенсація виплачена у розмірі 189 грн. 60 коп., просив суд визнати незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної адміністрації Дніпропетровської області щодо не вчинення дій стосовно перерахунку та виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, особі, що стала інвалідом третьої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоплаченої одноразової компенсації, з урахуванням різниці, яка була виплачена.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2010 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права. Крім того, судом невірно надана оцінка наданим доказам і висновки суду не відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії, про що зроблено відповідну відмітку в посвідченні №109556, виданому Дніпропетровської обласною державною адміністрацією 24.01.2008 року. З 17 січня 2008 року позивачу встановлено третю групу інвалідності по захворюванню, повязаному з виконанням обовязків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволення позовних вимог, суд першоі інстанції виходив з правомірності дій відповідача відносно виконання у 2008 році вимог законодавства щодо здійснення перерахунку та виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачена одноразова компенсація учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, інвалідам третьої групи 30 мінімальних заробітних плат. При цьому, ч.3 ст. 48 Закону встановлює, що розмір мінімальної зарплати визначається на момент її виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод основні обовязки громадянина.

Відповідно до ст. 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а отже постанови Кабінету Міністрів України не повинні суперечити нормативним актам, які мають вищу юридичну силу.

Відповідно до положень статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, гарантуються і не можуть бути скасовані . При прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» всупереч Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який встановив конкретні розміри усіх доплат, пенсій та компенсацій як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати, визначену законом на час здійснення виплати, установлені конкретні розміри такої допомоги в твердій грошовій сумі.

У 2008 році згідно п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була викладена в редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України»

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 п.п. 11 п.28 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був визнаний неконституційним.

Таким чином, з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року до спірних правовідносин застосуванню підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими визначено що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як такі, що прийняті пізніше в часі, у зв'язку з чим мали пріоритет порівняно зі спеціальною нормою ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно відповіді № 569/08-15 від 19.04.2010 року, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Софіївської районної адміністрації Дніпропетровської області та платіжного доручення №452 від 19.05.2008р. позивачу 19 травня 2010 року виплачена компенсація в сумі 189,60 грн., тобто у розмірі, передбаченому постановою КМУ України №836 та до прийняття Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: