Справа № 805/62/15-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лазарєв В.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року справа №805/62/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 805/62/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 466 568, 59 грн (а.с. 3-4).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року у розмірі 466 568,59 грн (а.с. 76-77).

Не погодившись з судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Азовелектросталь» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 805/62/15-а про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області відмовити у повному обсязі, посилаючись на відсутність обов'язку у товариства щодо сплати заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку з тим, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування зазначених витрат не входить до складу єдиного внеску (а.с. 82-83).

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення.

15 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області надало заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на норми чинного законодавства, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін (а.с. 102-103).

Колегія суддів розглядає дану справу відповідно до вимог ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень представника відповідача на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Азовелектросталь» () зареєстровано 08 липня 1998 року виконавчим комітетом Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради, номер запису 1 000003, місцезнаходження: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, буд. 1. Знаходиться на обліку в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с. 13-14, 15-16).

Відповідно до картки страхувальника Приватне акціонерне товариство «Азовелектросталь» перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області, як платник внесків до Пенсійного фонду України, реєстраційний № 05-41-04-1516 (а.с. 68, 69).

Управлінням Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області призначено та виплачено пенсію на пільгових умовах особам, які працювали на Приватному акціонерному товаристві «Азовелектросталь» та які були зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (а.с. 18-30, 32-42, 44-54, 56-67).

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року у розмірі на загальну суму 466 568, 59 грн , які отримані особисто представником відповідача, про що свідчать відмітки в супровідних документах. З огляду на зазначене доводи апелянта про не отримання таких розрахунків спростовуються зазначеними відмітками та апеляційною інстанцією до ваги не приймаються(а.с. 17, 32, 43, 55).

Загальна сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року складає 466 568, 59 грн., що підтверджується карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та апелянтом не спростовується (а.с. 68).

При прийнятті спірного судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що на товариство покладено обов'язок відшкодовування управлінню пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій відповідно до норм чинного законодавства.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України № 1058-IV) передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Закону України № 1058-IV, питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (далі - Закон № 400/97-ВР), відповідно, п.п. 1 та 2.

Згідно абз. 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених п.п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно абз. 3 п.1 ч. 1 ст. 4 Закону № 400/97-ВР встановлена ставка збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абз. 4 п. 1 ст. 2 цього Закону. Оскільки судом встановлено, що спір стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б"-"з" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд вважає, що на відповідача у справі покладений обов'язок щодо покриття витрат на виплату та доставку пенсій таким особам.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону № 400/97-ВР розроблена Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1.

Згідно п. 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено п. 6.8 Інструкції.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, відповідний розрахунок за спірний період (вересень-грудень 2014 року) управлінням направлявся відповідачу (а.с. 17, 32, 43, 55).

Судове рішення про скасування спірних розрахунків не приймалося, сума заборгованості товариством не відшкодована.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вірно виходив з того, що позивач, повинен відшкодовувати управлінню Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Посилання товариства на те, що у нього відсутній обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, у зв'язку з тим, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування зазначених витрат не входить до складу єдиного внеску, суд вважає необґрунтованими та недопустимими, тому що спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України № 1058-IV та Закон № 400/97-ВР, а не Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, суд вважає, що висновки апелянта є недопустимими та суперечать нормам Кодексу адміністративного судочинства України і які суд не приймає з огляду на положення ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до цієї норми кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 805/62/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова