Справа № 22-а-20965/11
Суддя: Митрофанова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 ( 4 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів ОЛ.В., ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради про визнання дій незаконними та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради (надалі УПСЗН ) про визнання дій незаконними та стягнення коштів.

Уточнивши позовні вимоги просила суд визнати незаконними дії УПСЗН стосовно відмови у виплаті одноразової допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки і щомісячну виплату - 50 процентів мінімальної заробітної плати на дитину, яка народжена після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належить до категорії 1 за період з 01.01.2007 року по 01.04.2010 року, у розмірі передбаченому п. 6 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та стягнути з останнього 13010,32 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є дружиною померлого ОСОБА_3 внаслідок захворювання повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, його було віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Після його смерті на доньку ОСОБА_4, 1994 рок народження, згідно вказаної норми закону повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення на дитину, яка внаслідок аварії на ЧАЕС втратила одного з батьків у розмірі 3 мінімальних заробітних плати на момент виплати та щомісячну виплату у розмірі 50% мінімальної заробітної плати на дитину, яка народжена після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належить до категорії 1. Вказані виплати згідно закону відповідачем проводилися не в повному обсязі.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії УПСЗН виконкому Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу, стосовно відмови ОСОБА_2 у донарахуванні та виплаті одноразової допомоги на оздоровлення дитини, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за 2008, 2009 роки, передбачену ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу та стосовно відмови у щомісячній виплаті 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належав до категорії 1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 01 квітня 2010 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу.

Зобовязано відповідача до нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 одноразову допомогу на оздоровлення дитини, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за 2008, 2009 роки, передбачену ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу та до нарахувати та виплатити щомісячні виплати 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належав до категорії 1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 01 квітня 2010 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з урахуванням тих виплат, які були проведені позивачу.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з відповідача судовий збір в сумі 3,40грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 37грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погодившись із рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції. Відповідач вважає, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачці проводилась на підставі Постанов Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005р., №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та №649 від 20.04.2007р. «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_3 внаслідок захворювання повязаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням (а.с.10). Донька позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною, яка народжена після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належав до категорії 1, що також підтверджується посвідченням (а.с.10) та визнається відповідачем шляхом проведення відповідних виплат про що вказують довідки про виплати (а.с.6,7).

Позивач 18.11.2009р. зверталася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради з проханням виплатити допомогу на оздоровлення на дитину та щомісячну виплату в розмірі 50% заробітної плати в повному обсязі. Письмовою відповіддю від 20 листопада 2009 року відповідач повідомляв, що разова грошова допомога на оздоровлення виплачена згідно з Постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року, а виплати згідно п.6 ст. 30 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на її доньку здійснені на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р. та Постанови КМУ №649 від 20.04.2007р.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону N 2532-XII від 01.07.92 р. визначено, що щомісячна виплата 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення".

Судом встановлено, що вказані виплати виплачувались позивачу в значно меншому розмірі, ніж встановлено законом, а саме в сумах 6,40 грн., 11,52 грн., та 32 грн. щомісяця (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги про виплати 50% мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку, яка народилася після 26.04.1986 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 01.04.2009 року здійснював зазначені виплати в меншому розмірі.

Проте колегія не погоджується з висновками суду виходячи з наступного.

Відповідно ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача в запереченнях на позовну заяву (а.с. 21) на той факт, що позивач пропустив строк для звернення до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання дій посадових осіб незаконними та стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення за 2008 рік. та виплати передбачені п.6 ст. 30 Закону України «Про статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 05 квітня 2009 року, оскільки позивач не обґрунтував поважність причин пропуску вказаного строку, а у позовній заяві зазначила, що не зобовязана мати підписку на друковані видання, в яких публікуються законодавчі акти та в суд з позовом звернулася лише 06 квітня 2010 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Тому колегія суддів вважає невірними висновки суду першої інстанції стосовно задоволених позовних вимог про виплату допомоги на оздоровлення за 2008 рік та виплат передбачених п.6 ст. 30 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. та з 01.04.2009р. по 05.04.2009р. у звязку із пропуском позивачем строку для зверненням до суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону N 2532-XII від 01.07.92 р. визначено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується кожній дитині яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо задоволених позовних вимог за 2009 рік, оскільки статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» надано право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині визнання протиправними дій та зобовязання управління праці та соціального захисту населення Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 однієї мінімальної заробітної плати та щомісячні виплати 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належав до категорії 1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 05 квітня 2009 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проведення виплати з урахуванням отриманих коштів.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. 207 КАС України колегія судців, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради - задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 02 вересня 2010 року в частині визнання протиправними дій та зобовязання управління праці та соціального захисту населення Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік, відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 однієї мінімальної заробітної плати та щомісячні виплати 50 процентів мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері належав до категорії 1 за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 05 квітня 2009 року, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проведення виплати з урахуванням отриманих коштів - скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: