Справа № 2-а-188/2011
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-188/2011
ПОСТАНОВА

іменем України

21.03.2011

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючий суддя - Коваленко В. П. ,

секретар с/з ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання протиправними дій та бездіяльності донарахування сум підвищення до пенсій дітям війни та стягнення недоотриманої суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі , в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення нарахування та виплати протягом 2006-2010 років державної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , стягнути на її користь недоотриману допомогу в розмірі 7315,41 гривня та зобовязати відповідача нараховувати дану допомогу з моменту задоволення і до зміни або відміни вищевказаного закону.

Вважаю, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення , виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії «діти війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » в редакції, яка діяла до 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни» з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України « на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет України « на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно, зріс і розмір мінімальної пенсії . Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року 695,00 гривень, з 01.04.2010 року -706, 00 гривень, з 01.07.2010 року 709, 00 гривень.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим позивачка звернулася за захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачці щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 70 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» Кабінету Міністрів надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно, її дія не поширюється на спірні правовідносини , оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , повинні здійснюватися відповідно до норм закону «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.2 ст.19 та ч.3ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 99ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягають до задоволення вимоги позивача в межах строку звернення до адміністративного суду за шість місяців. Оскільки позивачка просить стягнути суми коштів до 31 грудня 2010 року, а до задоволення підлягають виплати з 10 вересня 2010 року, то суд вважає, що необхідно задовольняти вимоги в межах позову з 10 вересня 2010 року до 31 грудня 2010 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160,162 КАС України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково .

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду в Радомишльському районі щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії за віком та виплатити її ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та провести відповідні виплати за період з 10 вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року з врахуванням суми отриманих нею коштів.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю. .

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів .

Суддя Коваленко В. П.