Справа № 466/8471/13-а
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Львів Справа № 876/2612/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Старунського Д.М.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року по справі № 466/8471/13-а за позовом ОСОБА_2 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання нечинними та скасування окремих положень розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 01 листопада 2013 року звернулася до суду із адміністративним позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила визнати нечинним та скасувати розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 липня 2012 року № 453 «Про демонтаж самочинних прибудов» в частині визнання самочинною прибудови до квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання наймача вказаної квартири ОСОБА_2 в місячний строк демонтувати самочинну прибудову.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції при вирішенні справи безпідставно не врахував, що підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження були акт ЛКП «Рясне-402» та витяг з протоколу засідання міжвідомчої комісії Шевченківської районної адміністрації від 10 липня 2012 року, в яких не міститься жодних відомостей про самочинну прибудову до квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 липня 2012 року № 453 «Про демонтаж самочинних прибудов» встановлено, зокрема, що наймачем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 здійснено прибудову розміром 6,33 м Ч 2,10 м, а також, що висновком міжвідомчої комісії визнано, що самочинно проведену прибудови до квартири АДРЕСА_1 розміром 6,33 м Ч 2,10 м необхідно демонтувати у зв'язку з тим, що будівництво здійснено на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу. Даним розпорядженням зобов'язано ОСОБА_2 у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно проведену прибудову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач всупереч встановленому законом порядку здійснила самочинну прибудову до квартири, а відтак, оскаржуване розпорядження прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів справи, позивачу було відомо про існування розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 20 липня 2012 року № 453 «Про демонтаж самочинних прибудов» з 01 лютого 2013 року, оскільки її представником подавалась до суду заява про відкладення розгляду справи Шевченківського районного суду м. Львова за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії, а саме знесення самовільного будівництва по АДРЕСА_1

До суду позивач звернулася лише 01 листопада 2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, встановивши, що позовна заява подана до суду після спливу шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, та без викладу обставин, які б свідчили про поважність причин його пропуску, суд першої інстанції повинен був залишити вказаний позов без розгляду, а не розглядати його по суті заявлених вимог.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувану постанову необхідно скасувати, а зазначений вище адміністративний позов залишити без розгляду.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21 січня 2014 року по справі № 466/8471/13-а - скасувати, а позов ОСОБА_2 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання нечинними та скасування окремих положень розпорядження залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

Д.М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 02 червня 2015 року.