Справа № 808/649/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року 15 год. 30 хв. Справа № 808/649/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про: визнання протиправними дії, скасування постанови про відмови у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України області (далі - ДАБІ України, позивач), з урахуванням уточненої позовної заяви, звернулась із адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Токмацького МРУЮ, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 № 45986835 протиправними;

- скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 №45986835 відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції відкрити виконавче провадження з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 № 253, винесену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається у позові на норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 606-XIV) та зазначає, що відповідач не мав підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, а відтак його дії є протиправними, а постанова від 12.01.2015 № 45986835 про відмову у відкритті виконавчого провадження є такою, що прийнята з порушеннями норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 18.03.2015 здійснено процесуальне правонаступництво позивача у справі - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Представник позивача у судове засідання 18.03.2015 не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника в письмовому провадженні. На задоволені позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що при розгляді заяви Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області щодо примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 відносно боржника ОСОБА_1 державним виконавцем встановлено, що до заяви про відкриття виконавчого провадження стягував не надав доказів того, що Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розглянуто справу №2а/331/84/13 за позовом про скасування даної постанови або залишення її без розгляду.

Тому постанова по справі про адміністративне правопорушення № 253 від 07.05.2013 є такою, що станом на 26.12.2014 не підлягає виконанню з наступних причин.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2014 по справі № 808/8840/1З-а про визнання дій протиправними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження задоволено апеляційну скаргу на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2013.

Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 253 від 07.05.2013 до розгляду справи №2а/331/84/13 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя є такою, що не набрала законної сили. Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду станом на 17.10.2014 Вищим адміністративним судом України не скасована.

Постанова №253 від 07.05.2013 інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області направлена на примусове виконання до ВДВС Токмацького МРУЮ передчасно.

Стягувач не надав доказів того, що Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розглянуто справу №2а/331/84/13 за позовом про скасування даної постанови. З зазначених підстав, відповідач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 є такою, що не підлягає виконанню. Зазначає, що після 07.08.2013 постанова Інспекції ДАБК у Запорізькій області по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 № 253 не може бути прийнята до виконання ВДВС Токмацького МРУЮ в тому вигляді, в якому вона направляється без додання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області Оверчука О.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 № 253. Також зазначає, що передчасне направлення до виконання постанови № 253, виданої 07.05.2013 Інспекцією ДАБК у Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1. штрафу протирічить ч.2 ст. 299, ч.1 ст. 307 та ч.1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення(із змінами та доповненнями, далі - КУпАП). На підставі викладеного, вважає, оскаржувану постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від від 12.01.2015 № 45986835 правомірною, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не прибула, до суду повернувся конверт з відміткою посадової особи Укрпошти, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07.05.2013 Інспекцією ДАБК у Запорізькій області була винесена постанова № 253 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивач визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

26.12.2014 позивач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 253 від 07.05.2013. Однак, постановою від 12.01.2015 № 45986835 відповідач відмовив позивачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV, обґрунтувавши свою відмову тим, що виконавчий документ не набрав законної сили.

15.01.2015 на адресу інспекції державного архітект^рно-будівельного контролю у Запорізькій області надійшла постанова державною виконавця від 12.01.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження № 45986835 з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013, з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме передчасне направлення виконавчого документу до примусового виконання у зв'язку з тим, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2014 по справі № 808/8840/13-а про визнання дій протиправними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження задоволено апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29.11.2013.

Дії державного виконавця з прийняття рішення щодо відмови у відкритті виконавчого провадження вважаємо протиправними, а зазначену постанову від 12.01.2015 № 45986835 про відмову у відкритті виконавчого провадження, як таку, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Також необхідно звернути увагу, що протягом вказаного строку, що наданий на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 253 від 07.05.2013 на адресу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, ані квитанції про сплату штрафу, ані повідомлення про оскарження даної постанови не надходило, таким чином постанова по справі про адміністративне правопорушення № 253 від 07.05.2013 набрала законної сили та підлягає направленню для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби.

Таким чином при направленні виконавчого документу до відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції, постанова по справі про накладення адміністративного правопорушення від 07.05.2013 № 253 набрала законної сили, а ухвала про відкритгя провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення винесена 05.06.2013, таким чином ОСОБА_1 подала позовну заяву на оскарження постанови інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області вже після набрання нею законної сили. Даний факт не був взятий до уваги державним виконавцем, тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2013 № 253 є чинною та такою, що підлягає примусовому виконанню. Тому висновок державного виконавця, що пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання є передчасним та не вірним.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийнятгя судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи) уповноваженого розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Підстави викладені у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 № 45986835, є безпідставними та неправомірними.

Статтею 1 Закону № 606-XIV визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 цього Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 19 Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Підпунктом 6 ч. 2 ст. 17 Закону №606-XIV передбачено, що примусовому виконанню державною виконавчою службою підлягають постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та полягає в примусовому виконані судового рішення. Примусове виконання рішень здійснюється органами державної виконавчої служби, які входять до системи органів Міністерства юстиції України. Посадова особа державної виконавчої служби відкриває виконавче провадження на підставі виконавчих документів, до яких зокрема відносяться постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, за умови якщо не закінчився строк на пред'явлення такого виконавчого документа та він відповідає вимогам закону. Проте, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження зокрема у випадках, що виключають його здійснення.

Частиною 1 ст. 25 Закону №606-XIV на державного виконавця покладено обов'язок з'ясування лише трьох необхідних складових для прийняття виконавчого документа до виконання, а саме: дотримання стягувачем строку пред'явлення такого документа до виконання, відповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлення до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

В даному випадку, державний виконавець відмовляючи у відкритті виконавчого провадження щодо порушень чи недотримання вимог ч. 1 ст. 25 Закону №606-XIV нічого не зазначив.

В той же час, підставою для відмови стало посилання державного виконавця на положення п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV, а саме наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, оформленого постановою від 12.01.2015 № 45986835, було наявність факту судового оскарження постанови про накладення штрафу від 07.05.2013 № 753, що відповідно до статті 207 КУпАП унеможливлює відкриття виконавчого провадження.

Однак, суд не погоджується із такими висновками органу виконання з огляду на таке.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У відповідності до ст.291 КУпАП постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст.299 КУпАП, при оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Приписами ст.307 КУпАПпередбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Отже, постанова про накладення штрафу підлягає виконанню після набрання нею законної сили, тобто після спливу відповідного десятиденного строку з дня її прийняття.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 набрала законної сили 18.05.2013.

Тобто, зазначена постанова, починаючи з 18.05.2013 є документом, на підставі якого має бути відкрите виконавче провадження.

При цьому, відповідно до п. 5. ч. 1 ст. 37 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Отже, оскарження постанови про накладення штрафу в судовому порядку є підставою для зупинення виконавчого провадження, а не підставою для відмови у його відкритті, у зв'язку з чим, винесення оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону№ 606-XIV є необґрунтованим та незаконним.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та визнання протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 № 45986835 і скасування постанови Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 № 45986835.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання ВДВС Токмацького МРУЮ відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону №606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Отже, суд приходить до висновку, що вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчими документами згідно Закону №606-XIV є виключною компетенцією державних виконавців відділів Державної виконавчої служби, а відтак відсутні повноваження суду щодо зобов'язання ВДВС Токмацького МРУЮ відкрити виконавче провадження з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013 без вчинення певного порядку дій.

Тому, у задоволенні адміністративного позову в цій частині суд відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати ВДВС Токмацького МРУЮ розглянути заяву Інспекції ДАБК у Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №253 від 07.05.2013.

Судові витрати відповідно до ст. 94 КАС України зі сторін стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області до Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними дії, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції з винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 12.01.2015 № 45986835.

3. Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 212.01.2015 № 45986835.

4. Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Токмацького міськрайонного управління юстиції розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07 травня 2013 року за № 253, винесеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області.

5. В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький