Справа № 22-а-5225/11
Суддя: Яворський М. А.
Дата ухвалення: 2011-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-5225/11 Головуючий у І інстанції Ярмола О.Я.
Категорія 15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 квітня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А,

суддів: Коцюрби О.П., Голуб С.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання провести перерахунок та виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради та просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму щомісячної допомоги по догляду за дитиною в розмірі 1001 грн. 05 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на те, що являється матірю малолітньої дитини сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми" від 01.01.1993 року, їй як матері малолітньої дитини, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, повинна надаватися допомога в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого законом. Проте, зазначена грошова допомога виплачувалась їй відповідачем у неповному розмірі.

В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд визнати відмову відповідача щодо перерахунку державної допомоги по догляду за дитиною неправомірною та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату їй державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, за період з жовтня 2007 року по грудень 2008 року включно.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 перерахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років неправомірними.

Зобов'язано управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 суму державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на сина ОСОБА_1 ОСОБА_3 народження, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом про державний бюджет на відповідний рік для дітей віком до шести років, за період з грудня 2007 року по грудень 2008 року включно, з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є матірю малолітньої дитини сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»(в редакції п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік») державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн.

Згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України»Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік»не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Також, не можна погодитись з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо проведення нарахувань та виплат за грудень 2007 року, оскільки суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не врахував положення ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернувся до суду 14 січня 2009 р., тобто пропустив річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, по виплатам за 2007 рік.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялося, доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові з тих підстав, що допомога виплачувалася позивачу протягом 2008 року у розмірі, встановленому Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми»і права позивача порушені не були.

Керуючись ст. ст. 160,195, 197,198,202,205,207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову.

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про зобовязання провести перерахунок та виплату недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді