Справа № 139/386/15-а
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/386/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В., секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майора міліції Бадзюка Михайла Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою відповідача від 15 квітня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, працюючи у режимі маршрутного таксі, керуючи автобусом «Богдан», номерний знак НОМЕР_1, на проспекті Глушкова здійснив зупинку та висадив пасажирів поза зупинкою громадського транспорту, чим порушив вимоги п. 15.1 Правил дорожнього руху України. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, а також такою, що суттєво порушує норми чинного законодавства та його конституційні права, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним адміністративним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з'явився, у позовній заяві просив справу слухати у його відсутності у зв'язку із зайнятістю на роботі у м. Києві (позовна заява, зворот а.с. 3).

Начальник САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майор міліції Бадзюк Михайло Миколайович, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце слухання справи (а.с. 13), у судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причину своєї неявки.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Із позовної заяви слідує, що позивач працює водієм у ТОВ « КиївТранс». 15.04.2015 року він керував автомобілем «Богдан», номерний знак НОМЕР_1 і на проспекті Глушкова змушений був здійснити зупинку і висадити пасажирів поза зупинкою громадського транспорту, оскільки транспортний засіб зупинився і він не мав можливості його завести. Для уникнення аварійної ситуації на дорозі та для нормальної можливості руху транспорту на даній ділянці дороги, він здійснив вимушену зупинку та висадку пасажирів на боковій частині, щоб не заважати руху транспорту. Оскільки транспортний засіб зупинився, він включив аварійну світлову сигналізацію та зателефонував на станцію технічного обслуговування, щоб евакуювати автомобіль. Йому до 21 травня 2015 року не було відомо, що за цим фактом щодо нього складено протокол про порушення ПДР, він не був присутнім під час розгляду справи та винесення постанови, не отримував копії протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що працівники автоінспекції неправомірно порахували його аварійну зупинку та висадку пасажирів за адмінправопорушення та незаконно наклали адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП. 21.05.2015 року до нього зателефонувала державний виконавець Гевко Олена Миколаївна і повідомила про відкриття виконавчого провадження на підставі постанови серії ПС 1 № 897084 від 15.04.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та стягнення подвійного розміру штрафу в сумі 510 гривень на користь держави за порушення ч. 2 ст.121-2 КУпАП. В позові зазначено, що підпис ОСОБА_1 в постанові підроблено, зокрема, він не ідентичний із підписом у паспорті. Просив визнати незаконною та скасувати постанову начальника САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майора міліції Бадзюка М.М. від 15 квітня 2015 року.

Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Як слідує із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопрядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 3 ст. 8 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 577947 від 15 квітня 2015 року (а.с. 14) та постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 897084 від 15 квітня 2015 року (а.с. 15) вбачається, що начальником САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майором міліції Бадзюком Михайлом Миколайовичем 15 квітня 2015 року о 08-ій годині зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 правил зупинки транспортного засобу під час здійснення висадки пасажирів, що є порушенням п. 15.1 Правил дорожнього руху України. Вказаною вище постановою відповідача (копія на а.с. 15) на позивача за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 268 КупАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначив ОСОБА_1 у позовній заяві, він не вчиняв правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, оскільки це була вимушена зупинка та висадка пасажирів через несправність транспортного засобу.

При винесенні постанови начальником САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва Бадзюком М.М. не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що у діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вмінено порушення п. 15.1 Правил Дорожнього руху України, де зазначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Разом з тим вимоги п. 9.9 «а» та п. 15.14 Правил Дорожнього руху України передбачають, що у разі вимушеної зупинки транспортного засобу у місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити ввімкнути аварійну світлову сигналізацію, за її відсутності встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар, ззаду на транспортному засобі і з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху.

Аналізуючи твердження позивача, зазначені у адміністративному позові, ним було здійснено вимушену зупинку та висадку пасажирів у зв'язку з несправністю транспортного засобу та відразу ввімкнено аварійну світлову сигналізацію та здійснено виклик на станцію технічного обслуговування для евакуації автомобіля.

Пунктом 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

- письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності;

- акт перевірки технічного стану транспортного засобу;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; за наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписаний також цими особами.

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 897084 від 15 квітня 2015 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 577947 від 15 квітня 2015 року (а.с.14-15) вбачається, що у них відсутній опис доказів, на підставі яких начальник САТІ ВДАІ Голосіївського району Бадзюк М.М. прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Зокрема, відповідачем не проведено перевірку технічного стану транспортного засобу та не долучено до матеріалів адміністративної справи акту перевірки, не забезпечено свідків події, що призвело до спрощеного підходу розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що у наданій йому органом державної виконавчої служби Мурованокуриловецького районного управління юстиції копії постанови ним було виявлено, що його підпис підроблено.

Таким чином відповідач у порушення вимог ст. 279 та 268 КупАП, не повідомив ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу про адмністративне правопорушення, не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати відповідні пояснення, заявити клопотання, чим грубо порушив вимоги ст. 63 Конституції України та вимоги норм чинного законодавства.

Як слідує із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд надає віри твердженням позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку та висадку пасажирів через несправніть транспортного засобу, що не є порушенням правил Дорожнього руху України.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частина 2 ст. 71 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів, які б стверджували про правомірність прийнятої ним постанови відносно ОСОБА_1. Крім того, начальником САТІ ВДАІ Голосіївського району Бадзюком М.М. не надано жодних додатків до протоколу, зокрема акта перевірки транспортного засобу, пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які б стверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Сам позивач наданими суду матеріалами та своїми поясненнями у позові довів, що він здійснив висадку пасажирів вимушено, через несправність транспортного засобу та виконав всі вимоги які передбачені п. 15.14 Правил Дорожнього руху України. Такі його пояснення є логічними, обгрунтованими і відповідають вимогам Закону.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова начальника САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майора міліції Бадзюка Михайла Миколайовича серії ПС1 № 897084 від 15 квітня 2015 року винесена без повного з'ясування всіх обставин справи, без належної оцінки всіх доказів із грубим порушенням норм процесуального права, а тому є незаконною, та має бути скасована.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки суд не знайшов доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ч. 1 ст. 247, 287, 293 КпАП України, Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року, ст.ст. 3, 71, 94, 159-167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майора міліції Бадзюка Михайла Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 897084 від 15 квітня 2015 року, винесену начальником САТІ ВДАІ Голосіївського району м. Києва майором міліції Бадзюком Михайлом Миколайовичем щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121-2 КУпАП.

Справу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, провадженням закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ______________