Справа № 2-а-411/11
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-411/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2011 р. м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О.В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області про здійснення перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України „Про соціальний захист дітей війни;

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він має статус дитини війни і, відповідно до ст. 6 розділу 2 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-ІV від 18.11.2004 р., щомісячно, починаючи із січня 2006 року, має право на отримання соціальної грошової допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що всупереч вимогам даного Закону, рішенню Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп, Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області не здійснило перерахунок його пенсії. Тому позивач просив зобовязати УПФУ в Лебединському районі нарахувати і виплатити на його користь недоплачену державну соціальну допомогу, передбачену Законом України „Про соціальний захист дітей війни за останні шість місяців від дня зверенння до суду з даним позовом.

Представник відповідача в установлений судом строк надав заперечення проти позову, вказавши, що дійсно пенсії дітям війни мають підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком, проте, відповідно до ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, який передбачає механізм цих виплат, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому, виплати державної соціальної допомоги «дітям війни»здійснювалися в межах та з дотриманням норм діючого законодавства. Враховуючи вищевикладене представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач відноситься до соціальної категорії громадян України, які чинним законодавством визнані дітьми війни, що підтверджується посвідченням „Дитина війни (а.с. 7). В звязку з цим має право на пільги встановлені чинним законодавством.

При цьому, відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-ІV від 18.11.2004 р., починаючи із січня 2006 року, дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, повинні були підвищитись на 30% мінімальної пенсії за віком. Але на протязі 2010 року допомога у зазначеному розмірі позивачеві не виплачувалася.

Відповідно до ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Законами України про державний бюджет на 2010 рік та на 2011 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей»не зупинено.

Відповідним Законом, який встановлює доплату до пенсії дітям війни є Закон України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, при визначенні розміру щомісячної державної соціальної допомоги органи Пенсійного фонду України повинні були діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на відсутність у позивача права вимоги через законодавчу неурегульованість питання щодо виплати пенсії, так як статтею 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, а згідно ч. ч. 3 та 4 ст. 8 КАС України гарантується звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України. Забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Суд також вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст.46 Конституції України та зазначеною нормою закону.

Таким чином суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог і вважає необхідним зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 10.08.2010 року по 24.02.2011 року.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 64, 92, 124, 152 Конституції України, ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 186, 254 КАС України, ст. 73 Закону України «Про Конституційний суд України», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини;

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області про здійснення перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України „Про соціальний захист дітей війни задовольнити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Лебединському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати з 10.08.2010 року по 24.02.2011 року за виключенням суми фактично проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3,40 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяОСОБА_2