Справа № 2-а-330/2011
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Радомишльський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-330/2011
ПОСТАНОВА

іменем України

08.04.2011

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Коваленко В. П. ,

розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі , в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача нараховувати дану допомогу з 09 липня 2007 по 25 квітня 2011 року .

Вважаю, що вимоги позивача підлягають до задоволення , виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії «діти війни». Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни » в редакції, яка діяла до 1 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни» з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України « на відповідний рік.

Законом України «Про державний бюджет України « на 2010 рік збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно, зріс і розмір мінімальної пенсії . Мінімальна пенсія у 2010 році становила: з 01.01.2010 року 695,00 гривень, з 01.04.2010 року -706, 00 гривень, з 01.07.2010 року 709, 00 гривень.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим позивачка звернулася за захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачці щомісячне підвищення до пенсії виплачувалось відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення , що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч.2ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.2 ст.19 та ч.3ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог ст. 99ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підлягають до задоволення вимоги позивача в межах строку звернення до адміністративного суду за шість місяців. Оскільки позивачка просить стягнути суми коштів до 25 квітня 2011 року, а до задоволення підлягають виплати з 28 вересня 2010 року, то суд вважає, що необхідно задовольняти вимоги в межах позову з 28 вересня 2010 року до 28 березня 2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160,162 КАС України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду в Радомишльському районі щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії за віком та виплатити її ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та провести відповідні виплати за період з 28 вересня 2010 року по 28 березня 2011 року з врахуванням суми отриманих нею коштів. .

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів .

Суддя Коваленко В. П.