Справа № 810/1775/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1775/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 червня 2015 року 810/1775/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Комунального підприємства Київської обласної ради "Тетіївтепломережа"

до

Тетіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

про

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство Київської обласної ради "Тетіївтепломережа" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Тетіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо поширення інформації про наявність податкового боргу у позивача, яка відображена в листах від 09.02.2015 №679/9/23-00 та №680/9/23-00; визнати недостовірною, негативною та такою, що принижує ділову репутацію позивача інформацію, яка відображена в листах від 09.02.2015 №679/9/23-00 та №680/9/23-00; зобов’язати відповідача не поширювати недостовірну інформацію про наявність податкового боргу у позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач надав голові Київській обласній раді інформацію про наявність у позивача податкового боргу, що на думку позивача не відповідає дійсності та порушує його право на повагу до ділової репутації.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що станом на дату складання листів від 09.02.2015 №679/9/23-00 та №680/9/23-00 у позивача була наявна заборгованість з податків і зборів.

До початку розгляду справи по суті представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

В судове засідання, призначене на 25.05.2015, представник відповідача, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, про поважність причин неприбуття суду не повідомив.

На підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 13.02.2015 на адресу Київської обласної ради надійшли листи Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 09.02.2015 №679/9/23-00 та №680/9/23-00, в яких міститься інформація про наявність станом на 01.02.2015 у КП КОР "Тетіївтепломережа" податкового боргу в загальній сумі 102614,85 грн.

Також, у вказаних листах міститься прохання розглянути питання щодо виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу платника податків та щодо розірвання трудового контракту з керівником КП КОР "Тетіївтепломережа".

Однак, не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому, окрім визнання їх протиправними, просив суд визнати недостовірною, негативною та такою, що принижує ділову репутацію позивача інформацію, яка відображена в листах від 09.02.2015 №679/9/23-00 та №680/9/23-00, та зобов’язати відповідача не поширювати недостовірну інформацію про наявність податкового боргу у позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до положень ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення (п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Крім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи" встановлено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 зазначено, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

В пункті 15 своєї Постанови Верховний суд України зазначив, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Роз’яснюючи в порядку якого судочинства слід розглядати такі спори, Верховний суд України в пункті 7 Постанови вказав, що це може бути справа цивільної або господарської юрисдикції.

При цьому, Верховний суд України підкреслив, що справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

Статтею 94 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Враховуючи, що в даному випадку вимоги позивача направлені на захист цивільного права (незалежно від суб'єктного складу), а не права у сфері публічно-правових відносин, оскаржені дії відповідача не є такими, що здійсненні при виконанні владних управлінських функцій, тому справа не може розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 6, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження в адміністративній справі №810/1775/15 за позовом Комунального підприємства Київської обласної ради "Тетіївтепломережа" до Тетіївської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії, - закрити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Балаклицький А. І.