Справа № 826/4521/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/4521/15

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Київської міської державної адміністрації Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2015 залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову Департамент будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 29.05.1992 по теперішній час йому не виділено житло, що обумовлює порушення його охоронюваних законом прав та інтересів.

Представник Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позову заперечила усно.

Представники Київської міської державної адміністрації та Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації проти позову заперечили з підстав викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

В порядку ч.6 ст.128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

ОСОБА_1 з 29.05.1992 року перебуває на квартирному обліку в Шевченківський районній в місті Києві державній адміністрації.

Як зазначив позивач в позовній заяві, станом на момент подачі позову житло йому виділено так і не було, що на його думку, обумовлює наявність бездіяльності відповідачів, що в свою чергу зумовлює підстави для зобов'язання останніх вчинити певні дії.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Житлового кодексу Української РСР (далі - Житловий кодекс) встановлено, що громадяни Української РСР мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного і громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

В тож же час, приписи статті 43 вказаного кодексу встановлюють наступне.

Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюється Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила №470).

Так, пунктом 38 вказаних правил громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, Житловим кодексом УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства Української РСР. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, крім осіб, що мають право першочергового одержання жилих приміщень, осіб, які користуються перевагою у строках одержання жилих приміщень, а також випадків, передбачених абзацом другим цього пункту (ч. 1 п. 39 Правил №470).

На підставі аналізу вищевикладеного суд дійшов до наступних висновку:

по-перше: жилі приміщення надаються в порядку черговості, тобто в порядку загальної черги;

по-друге: черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень);

по-третє: жилі приміщення надаються в першочерговому порядку, у випадку та за наявності підстав для їх одержання.

У відповідності до п. 44. у першу чергу жилі приміщення надаються тим, що перебувають на квартирному обліку, зокрема учасникам бойових дій та учасникам війни. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи виконання обов'язків військової служби, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Згідно пункту 12 Постанови Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів Президія Київського міської ради профспілок від 15.07.1985 №582 «Про порядок застосування в м. Києві Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» встановлено, що громадяни, зараховані на квартирний облік на загальну чи пільгову чергу згідно встановлених цією постановою підстав, для визнання їх такими, що потребують поліпшення житлових умов, забезпечуються житлом згідно черги, але не раніше громадян, зарахованих на облік, до прийняття цієї постанови.

З вказаного слідує, що особа забезпечується житлом у порядку черговості, але не раніше громадян, що зараховані на облік.

Згідно наданої картки облікової справи позивача №17885 ОСОБА_1 перебуває в загальній черзі (район/місто) за порядком номером 2291, в першочерговій черзі - 293.

У відповідності до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Частина 1 ст. 24 Основного Закону України передбачає, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, судом вбачається відсутність бездіяльності відповідачів щодо ненадання житла позивачу. Вказане обумовлено тим, що позивач перебуває в черзі (перебуває на обліку) за номером 293, тобто перед ним є й інші громадяни на черзі, які користуються однаковими правами із позивачем.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне додатково зауважити наступне.

Згідно розпоряджень Виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації від 14.09.2011 №1665 про розподіл загальної площі квартир у жилих будинках на 2011 рік для інших пільгових категорій (у тому числі до якої відносить позивач) виділено 5585 кв.м, а на 2012 рік розпорядженням №2174 від 03.12.2012 - 2210 кв.м.

Частина 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 N 3038-VI встановлено, що органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Згідно довідки Департаменту будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації) №056/93-2386 від 27.05.2015 станом на дату видачі останньої у розпорядженні Департаменту знаходиться 5 житлових приміщень. З огляду на зазначене та враховуючи порядковий номер позивача (293) у черзі, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Вказане в сукупності дає суду підстави дійти до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки заявлена позивачем бездіяльність відповідачів спростована, а позивачем належними і допустимими доказами не доведена.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі в силу положень частини 2 статті 71 КАС України повністю спростував покликання позивача.

Позивач в силу положень ч.1 ст.71 КАС України повинен довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, проте всупереч вказаній нормі не довів суду належними доказами наявність обставин, що обґрунтовують його позовні вимоги в цілому.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк