Справа № 820/1414/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р. Справа № 820/1414/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Городової А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Ковкін О.В.,

відповідача - Мосійчук Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 820/1414/15 за позовом Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Українсько-болгарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пірана", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: скасувати податкові повідомлення рішення видані Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 03.02.2015 року та № від 03.02.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. в задоволенні позову Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень було відмовлено. Стягнуто з Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" () суму судового збору в розмірі 4308.38 грн. на користь Державного бюджету України.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" () щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ» () за лютий 2014 року , ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ» () за травень 2013 року, ТОВ «СК-У» () за квітень 2014 року, за результатами якої складено акт №148/20-38-22-03-08/22699101 від 19.01.2015 року.

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана":

- неможливість підтвердження здійснення фінансово-господарських операцій та ведення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді між УБ ТОВ «Пірана» () та ТОВ "ТД "ТРЕЙДТОРГ (код ЄДРІІОУ 38993653) за лютий 2014 р., ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРПРОМТОРГ» (код ЄДРІІОУ 38354571) за травень 2013 р., ТОВ "СК-У" () за квітень 2014 р.;

- ст.1. п.2 ст.3, ст.4, п.6 ст.8. п. 1 та п. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2 „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерскому обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в частині необхідності організації бухгалтерського обліку та складання первинних документів з врахуванням сутності господарської операції (відносин); відповідності змісту операції, що зафіксовані в документах, реальним обставинам; прийняття до обліку та виконання лише документів на операції, що не суперечать нормативно-правовим актам, не завдають шкоди державі, підписаних уповноваженими на те особами; ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності з обов'язковим врахуванням вимог, встановлених відповідними положеннями стандартами) бухгалтерського обліку та п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст. 200, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, внаслідок чого зайво включило до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 119177,56 грн., у т.ч. за травень 2013 сумі 44511,66грн., за лютий 2014 року у сумі 46479.25 грн.. за квітень 2014 року 28186,65 грн. в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну 119177,56 грн., у т.ч. за травень 2013 року у сумі 44511,66 грн.. за лютий 2014 року у сумі 46479,25 грн.. за квітень 2014 року 28186,65 грн.,

- п..138.2. п. 138.6, п.138.8 ст.138, п.п. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями) завищено суму витрат по придбанню послуг/товару у ТОВ «КОМПАНІЯ «УКРПРОМТОРГ» () на суму 222558 грн. у декларації з податку на прибуток за 2013 рік, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті на загальну суму на 40393 грн. у декларації з податку на прибуток за 2013 рік.

На підставі висновків акту перевірки №148/20-38-22-03-08/22699101 від 19.01.2015 року Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення:

-№ від 03.02.2015 року, яким Українсько-болгарському товариству з обмеженою відповідальністю "Пірана" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у сумі 60589,50 грн., в т.ч. за основним платежем 40393,0 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 20196,50 грн.;

-№ від 03.02.2015 року, яким Українсько-болгарському товариству з обмеженою відповідальністю "Пірана" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 178766,34 грн., в т.ч. за основним платежем 119177,56 грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 59588,78 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що в ході розгляду справи встановлена нереальність та фіктивність укладених правочинів, а надані документи не відповідають вимогам чинного законодавства України та не можуть вважатися доказами по справі, в розумінні положень розділу 2, глави 6 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки №148/20-38-22-03-08/22699101 від 19.01.2015 року, підставами для висновку про заниження податку на додану вартість та податку на прибуток став висновок податкового органу про те, що не було підтверджено здійснення фінансово-господарських операцій та не підтверджено введення господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України у перевіряємому періоді між Українсько-болгарським товариством з обмеженою відповідальністю "Пірана" та ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ» за лютий 2014 р., ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ» за травень 2013 р., ТОВ «СК-У» за квітень 2014 р.

Підставою для вказаного висновку стали акти про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ», ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ», ТОВ «СК-У». Також висновок про те, що підприємством не було надано документів, що підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей.

Проте, актом перевірки не заперечується факт укладання договорів між позивачем та його контрагентами.

З акту перевірки не вбачається претензій податкового органу до правового статусу сторін договорів, як платників ПДВ, належності складання первинних документів, відсутності у сторін спірних правочинів наміру безпідставно одержати податкову вигоду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «ТД «ТРЕЙДТОРГ», ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ», ТОВ «СК-У».

Між Українсько-болгарським товариством з обмеженою відповідальністю "Пірана" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «ТРЕЙДТОРГ», (продавець) укладено договір поставки №25 від 05.02.2014 року, згідно умов вказаного договору продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товари (надалі товар) на умовах викладених в даному договорі та додаткових умовах до нього які є невід'ємною частиною договору.

На виконання умов договору поставки №25 від 05.02.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «ТРЕЙДТОРГ» було виписано: податкові накладні № 44 від 21.02.2014 р. та № 27 від 10.02.2014 р. та видаткові накладні № РН-0221/02 від 21.02.2014 р. та № РН-0210/02 від 10.02.2014 р.

Зазначені податкові накладні були зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Сума податку на додану вартість по вказаним податковим накладним включена позивачем до складу податкового кредиту за лютий 2014 року та відображена у реєстрі отриманих податкових накладних за лютий 2014 р., які відповідають додатку №5 до податкової декларації з ПДВ та даними декларації з ПДВ за лютий 2014 р.

Між Українсько-болгарським товариством з обмеженою відповідальністю "Пірана" (замовник) та ТОВ «СК-У» укладено договір поставки від 22.04.2014 року №71 за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товари, на умовах викладених в даному договорі та додаткових умовах до нього, які є невід'ємною частиною договору.

На виконання умов договору поставки від 22.04.2014 року №71 ТОВ «СК-У» було виписано: податкову накладну № 54 від 28.04.2014 р. та видаткову накладну № РН-0428/03 від 28.04.2014 р.

Зазначені податкові накладні були зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Сума податку на додану вартість по вказаним податковим накладним включена позивачем до складу податкового кредиту за квітень 2014 року та відображена у реєстрі отриманих податкових накладних за квітень 2014 р., які відповідають додатку №5 до податкової декларації з ПДВ та даними декларації з ПДВ за квітень 2014 р.

Між Українсько-болгарським товариством з обмеженою відповідальністю "Пірана" (замовник) та ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ» (виконавець) укладено договір про надання послуг по технічному обслуговуванню обладнання від 25.04.2013 року №2504-13 за умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника щомісячно надавати послуги по технічному обслуговуванню виробничого обладнання, що включає в себе: щомісячний профілактичний ремонт та поточний і капітальний ремонти.

Відповідно до п.1.5. договору виконавець надає послуги за заявкою замовника. Заявка направляється виконавцю факсом або електронною поштою або передається в руки в довільній формі з вказанням об'єму робіт. Виконавець на підставі заявки здійснює огляд обладнання, складає кошторис, погоджує з замовником і тільки після цього приступає до виконання робіт.

На виконання умов договору поставки від 25.04.2013 року №2504-13 ТОВ «КОМПАНІЯ УКРПРОМТОРГ» було виписано: податкові накладні № 4503 від 10.05.2013 р., № 1309 від 27.05.2013 р., № 14510 від 30.05.2013 р. № 15003 від 31.05.2013 р. та акти прийому-передачі наданих послуг по технічному обслуговуванню виробничого обладнання № 4503 від 10.05.2013 р. № 13009 від 27.05.2013 р., № 14510 від 30.05.2013 р., № 15009 від 31.05.2013 р.

Зазначені податкові накладні були зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Сума податку на додану вартість по вказаним податковим накладним включена позивачем до складу податкового кредиту за травень 2013 року та відображена у реєстрі отриманих податкових накладних за травень 2013 року, які відповідають додатку №5 до податкової декларації з ПДВ та даними декларації з ПДВ за травень 2013 року.

Згідно умов п.3.7 Договору поставки № 25 від 05.02.2014р., укладений між УБ ТОВ «Пірана» та ТОВ «ТД «Трейдторг» та Договір поставки № 71 від 22.04.2014р., укладений УБ ТОВ «Пірана» з ТОВ «СК-У», місце приймання-передачі товару визначене за адресою знаходження покупця УБ ТОВ «Пірана» (м.Харків, Естакадний в'їзд, 3-а), а транспортування товару здійснюється силами та за рахунок продавців ТОВ «Харбізнес ЛТД» та ТОВ «СК-У».

Асортимент та ціна партії товару, яку зобов'язується купити покупець, встановлюються в видаткових накладних у відповідності до п. 2.1 договорів поставок. Пунктом 2.2. вказаних Договорів визначено, що сторони попередньо узгоджують асортимент та кількість товарів, що підлягають поставці, по телефону, факсу, засобами електронної пошти. Обов'язковість складання специфікації умовами Договорів поставок не передбачена.

Згідно умов п.3.7 Договору поставки № 25 від 05.02.2014р., укладеного між УБ ТОВ «Пірана» та ТОВ «ТД «Трейдторг» та Договору поставки № 71 від 22.04.2014р., укладеного УБ ТОВ «Пірана» з ТОВ «СК-У», місце приймання-передачі товару визначене за адресою знаходження покупця УБ ТОВ «Пірана» (м.Харків, Естакадний в'їзд, 3-а), а транспортування товару здійснюється силами та за рахунок продавців ТОВ «Харбізнес ЛТД» та ТОВ «СК-У». Товар приймав працівник УБ ТОВ «Пірана» - ОСОБА_4 на підставі відповідних генеральних довіреностей, розвантажували (шляхом переливу бета-каротину". в тару УБ ТОВ «Пірана» - в каністри по 25л.) вантажники позивача, наявність яких підтверджується доданою довідкою. Наявність у УБ ТОВ «Пірана» власної тари (каністр по 25 літрів) за період з 01.01.2014р. по 30.04.2014р. підтверджується оборотної відомістю руху ТМЦ.

У УБ ТОВ «Пірана» виникла відповідна заборгованість перед своїми постачальниками за отриману сировину, зокрема перед ТОВ «СК-У» у сумі 169119,90 грн. за придбаний бета-каротин, з ТОВ «ТД «Трейдторг» та ТОВ «Компанія «Укрпромторг» УБ ТОВ «Пірана» розрахувалося в повному обсязі.

Згідно п.1.5 Договору про надання послуг № 2504-13 від 25.04.2013р. з технічного обслуговування обладнання, укладений УБ ТОВ «Пірана» з ТОВ «Компанія «Укрпромторг», заявка на виконання послуг направлялася електронною поштою, яка складалася на підставі дефектних актів. Пунктом 1.6. зазначеного Договору передбачено, що підставою для компенсації виконавцю вартості використаних витратних матеріалів та запасних частин є підписаний сторонами Договору Акт прийому-передачі наданих послуг, що й було зроблено згідно наданих актів прийому-передачі наданих послуг № 15009 від 31.05.2013р., № 4503 від 10.05.2013р., № 13009 від 27.05.2013р., № 14510 від 30.05.2013р.

Можливість зберігання та фактичне використання придбаних ТМЦ у виробничій діяльності УБ ТОВ «Пірана», а також необхідність проведення регулярного технічного обслуговування обладнання підтверджується наявністю у власності позивача основних засобів (в т.ч. складських приміщень та цехів), обладнання та великою кількістю працюючих (біля 220 чоловік) для забезпечення основного виду діяльності підприємства - виробництво парфумних і косметичних засобів, миючих засобів та засобів побутової хімії.

Доказів того, що отримані від контрагентів позивача послуги (товар) не використовувались позивачем у власній господарській діяльності ні акт перевірки, ні матеріали даної адміністративної справи на містять.

Матеріали справи містять звіти виробництва, видаткові ордери, картки складського обліку, акти використання сировини, паспорти та технічна документація на обладнання УБТОВ «Пірана», виписки по банківським рахункам, оборотна відомість руху ТМЦ (тара), відповідні довідки, видаткові та податкові накладні, приходні ордери, відомості операцій по рахунку 631, реєстри податкових накладних на придбання, картки складського обліку, специфікації на продукцію; довідка про контрагентів, кому поставлялася вироблена продукція; відомість вибуття ТМЦ, що підтверджують реальність проведених господарських операцій та їх використання у господарській діяльності позивача.

Претензії з боку податкового органу щодо складання позивачем первинних документів в акті перевірки відсутні.

Розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у безготівковій формі, що також підтверджено актом перевірки та не заперечувалось перевіряючими.

Суд апеляційної інстанції оцінивши наявні в справі докази, відмітив, що матеріалами справи додатково підтверджено факт виконання позивачем та контрагентами позивача зобов'язань за спірними правочинами. Копії витребуваних судом і долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

З огляду на приписи Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом" судом апеляційної інстанції робиться висновок про те, що операції суб'єктів права з перерахування саме безготівкових грошових коштів є прозорими для контролю з боку Держави, так як здійснюються виключно у встановлений самою ж Державою спосіб - через банківські установи. Доказів повернення цих коштів до позивача, наявності у позивача та контрагента позивача спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов'язаності цих осіб), в матеріалах справи немає.

Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, відповідності спірних правочинів вимогам закону відповідачем ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не пред'являлось.

На час укладання та виконання зазначених вище договорів позивач та його контрагенти були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні відповідають вимогам п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України та не оспорюються відповідачем.

Відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також , п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Правові відносини з приводу формування валових витрат унормовані розділом ІІІ Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 138.1.1. п. 138.1, п. 138.2, п.п. 138.5. 1 п. 138.5 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку, з урахуванням наступного: датою здійснення витрат, нарахованих платником податку у вигляді сум податків та зборів, вважається останній день звітного податкового періоду, за який проводиться нарахування податкового зобов'язання з податку та збору.

Згідно з п. 139 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено правомірності та обґрунтованості мотивів винесення спірних податкових повідомлень рішень. Доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем послуг (робіт, товарів) у своїх контрагентів відповідач не подав.

Податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договорів.

Крім того, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Разом з цим колегія судів зазначає, що неможливість проведення зустрічної звірки податківцями у контрагентів позивача не є доказом факту нереальності виконання робіт (послуг).

Підприємством позивача правомірно відображено в податковій звітності правові взаємовідносини з вищевказаними суб'єктами господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків невиконання постачальниками їх зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Так, відповідачем не було доведено наявності між позивачем та контрагентами позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Додатково суд апеляційної інстанції взяв до уваги той факт, що згідно з змістом суджень відповідача, котрі викладені в акті висновок суб'єкта владних повноважень про відсутність факту реального вчинення господарських операцій спірних правочинів вмотивований посиланням на проведенні заходи податкових інспекцій на обліку в яких знаходяться контрагенти позивача. Однак в силу ст.70 КАС України судження органу державної податкової служби України про нереальність укладених суб'єктом господарювання правочинів не може бути визнано належним, допустимим і достатнім доказом невідповідності правочинів вимогам закону.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, що укладені між позивачем та контрагентами у спірних правовідносинах договори в судовому порядку оспорювались, є такими, що набули законної сили, рішення судів з приводу визнання вказаних договорів недійсними.

Колегія судів зазначає, що матеріалами справи було підтверджено реальний характер спірних фінансово-господарських операцій та встановлено відсутність підстав для зменшення позивачу суми податкового кредиту та завищення податку на прибуток.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового закріпленні в ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, дав неналежну оцінку доказам, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, колегія судів вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу

адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р. по справі № 820/1414/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана" до Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення рішення видані Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 03.02.2015 року та № від 03.02.2015 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.<

Головуючий суддяЧалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст постанови виготовлений 02.06.2015 р.