Справа № 2-а-2140/11
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2140/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Подопригора Л. І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області про визначення дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення заборгованості як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.12.1991 року із змінами та доповненнями, він має право на отримання державної пенсії, розмір якої повинен бути не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, розмір якої повинен складати 75% мінімальної пенсії за віком. Але відповідач, всупереч вимогам закону, нараховував пенсію у набагато меншому розмірі, порушуючи своїми діями конституційні права позивача на отримання пенсії. Тому він звернувся до суду та просить зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної йому державної та додаткової пенсії, прирівнявши їх до зазначених розмірів, а також провести відповідні виплати, починаючи з 01 грудня 2003 року по день прийняття рішення судом та здійснити дії щодо виплати нарахованих сум з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 10 травня 2011 року позовні вимоги в частині зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії за період з 01.12.2003 року по 05.11.2010 року залишені без розгляду та відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог за період з 05 листопада 2010 року.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, вказавши, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України»Про загальнообов»язкове держвне пенсійне страхування», а тому не може претендувати на призначення пенсії ще й за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Нараховані кошти позивачеві були виплачені в повному обсязі. Таким чином УПФУ діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України і підстав для перерахунку пенсії позивача немає.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають задоволенню, так як встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - інвалід 2 групи, що підтверджується посвідченням серія А № 413123, довідкою МСЕК серія СУО № 005913 від 31 березня 1998 року (а.с. 4-5).

Відповідно до ст. 49 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), віднесеним до категорії 1 розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 2 групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 53 цього ж Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, державна та додаткової пенсії розраховуються виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідно до ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розрахунок пенсій позивачу відповідачем проведено виходячи з розміру, встановленого постановою КМ України від 28.07.2010 року № 365 Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії інвалідам війни та учасникам бойових дій»підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. В даному нормативному акті Кабінетом Міністрів встановлено розмір сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, що на переконання суду не відповідає вимогам ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки законом передбачено право Кабінету Міністрів України встановлювати порядок обчислення пенсії, а не її розмір.

Оскільки зазначена постанова Кабінету Міністрів в частині розміру пенсії, що має виплачуватися позивачу суперечить вимогам Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд відповідно до вимог ст. 9 ч. 4 КАС України вважає необхідним керуватися нормативним актом, що має вищу юридичну силу, а саме законом, а не постановою Кабінету Міністрів.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 зазначеного Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування зазначеного мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

Враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на взяті державою зобовязання, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Offise (Case 47/74 van Duyn v. Home Offise), суд вважає, що слід застосовувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для розрахунку зазначеного підвищення для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також було встановлено, що в квітні 2011 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку розміру отримуваної ним пенсії, на що отримав відмову в зв»язку відсутністю підстав призначення пенсії та правомірність здійснення управлінням виплати.

При цьому суд враховує, що ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту його звернення за таким перерахунком з першого числа місяця, коли пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача за перерахунком виплат у квітні 2011 року, що вбачається із листа відповідача ( а.с.6), суд вважає необхідним зобов»язати відповідача здійснити позивачеві перерахунок його основної і додаткової пенсії з 05.11.2011 року по день винесення рішення судом та провести відповідні виплати за виключенням фактично виплачених сум.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а тому необхідно:

Визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 05 листопада 2010 року по день прийняття рішення судом.

Відповідно до ч.3 ст. 183-2 та ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню відповідачем.

Керуючись ст. ст. 17, 69-71, 86, 99-100, 158-163, 183-2, 256 КАС України, ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/08 від 22.05.2008 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 05 листопада 2010 року по 09 червня 2011 року, з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Подопригора Л. І.