Справа № 826/1992/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року № 826/1992/15

Окружний адміністративний суд міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-а у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа, Святошинського районного відділу Головного управління ДМС України яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання незаконною реєстрацію місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги заявлені про визнання незаконною реєстрацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що йому стало відомо про місце реєстрації дитини під час розгляду Святошинським районним судом м. Києва справи №759/21826/14-ц про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Реєстрація місця проживання дитини відбулася на порушення ст. 160 Сімейного кодексу України, оскільки мала бути наявна згода обох батьків. Позивач такої згоди не давав.

Відповідач - Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві - надав пояснення щодо позовних вимог, у яких зазначив, що реєстрація місця проживання дитини відбулася на підставі заяви матері дитини, рішення суду про розірвання шлюбу та довідки з місця реєстрації батька про те, що дитина з ним не зареєстрована.

Третя особа - ОСОБА_2 - пояснень на позов не надала, представника до судового засідання не скерувала.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

25.11.07 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (актовий запис №1311 від 22.05.08р.).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.13 р. шлюб розірвано.

11.12.14 р. Святошинським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, за місцем проживання матері дитини.

Згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно п. 2.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.12 р. №1077, відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто.

При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.

В даному випадку інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 11.12.14 р. відсутня, тобто, місце проживання дитини до цього часу зареєстроване не було.

Під час вчинення оскаржуваної дії відповідачем було враховано інформацію щодо відсутності реєстрації місцезнаходження дитини за адресою місцезнаходження батька (довідка від 10.12.14 р. №584), інформація про розлучення батьків та пояснення матері дитини щодо ненадання відповіді на її звернення щодо реєстрації місцезнаходження дитини та неможливість з ним зв'язатися.

Тобто, відповідачем не було отримано письмової згоди батька дитини щодо реєстрації місця проживання дитини, а також не вжито заходів щодо з'ясування його місцезнаходження з метою отримання такої згоди або відмови у наданні такої згоди.

Між тим, факт розгляду Святошинським районним судом м. Києва справи №759/21826/14-ц про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, участь у розгляді справи батька, а також подання ним позовної заяви щодо оскарження дій відповідача, свідчить про те, що позивач фактично проживає за зареєстрованим місцем проживання - АДРЕСА_2, і може висловити своє ставлення до реєстрації місця проживання дитини в передбачений законом спосіб.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

За таких обставин суд вважає протиправними дії відповідача щодо реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 без отримання письмової згоди батька дитини та нез'ясування його позиції з даного питання, а тому позов визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 11, 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева