Справа № 816/5908/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/9179/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Полтавської митниці Міндоходів на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування картки відмови та рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації від 11.09.2013 року №806010000/2013/20033 та рішення про коригування митної вартості товарів від 11.09.2013 року №806010000/2013/000110/2.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації №806010000/2013/20033. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № 806010000/2013/000110/2 від 11.09.2013 року.

У касаційній скарзі Полтавська митниця Міндоходів, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до умов контракту №1832 від 29.05.2013 укладеного між ВАТ "Полтавський ГЗК" та "AGE TRADING FZC", останній на умовах CIF UA порт Южний, Україна, реалізовував ВАТ "Полтавський ГЗК" бентоніт, виробником якого є індійська компанія "Ashapura Minechem Ltd", вартість операції склала 1 412 165,29 дол. США за партію товару чи 47,00 дол. США за одну метричну тону бентоніту.

Представником ВАТ "Полтавський ГЗК" до митного поста "Кременчук" Полтавської митниці подано митну декларацію від 11.09.2013 № 806010000/2013/202441 та документи з метою здійснення митного контролю та оформлення товару за основним методом.

Рішенням Полтавської митниці від 11.09.2013 №806010000/2013/000110/2 митну вартість імпортованих товарів скориговано за другорядним методом, а саме, за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та визначено митну вартість товару на рівні 1496294,28 дол. США за партію товару чи 49,75 дол. США за одну метричну тону бентоніту.

Також, Полтавською митницею винесено картку відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 11.09.2013 року №806010000/2013/20033.

Фактичною підставою для корегування митної вартості вище зазначеного товару слугувало ненадання позивачем документів, що підтверджують застосування пункту 3 додатку № 2 до контракту від 29.05.2013 та порушення продавцем строків поставки товару.

Відповідно до положень ст. 54 Митного кодексу України (далі- МК України), контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 3 ст 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);4) виписку з бухгалтерської документації;5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;7) копію митної декларації країни відправлення;8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Полтавська митниця зазначала про відсутність документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, а саме платежі здійснені на користь продавця покупцем на виконання пункту 3 додатку №2 від 29.05.2013 до контракту №1832 від 29.05.2013. Також відповідно до пункту 5 доповнення №1 від 29.05.2013 до контракту №1832 від 29.05.2013 відвантаження з Індії повинно бути здійснено не пізніше 10.07.2013 року, але фактично відвантаження відбулось пізніше. У зв'язку з чим під час проведення консультації з ВАТ "Полтавський ГЗК" запропоновано надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення, а саме: договір з третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу ВАТ "Полтавський ГЗК" додатково надано:

- лист ВАТ "Полтавський ГЗК" №10656/4638 про відсутність у ВАТ "Полтавський ГЗК" інформації згідно пункту 3 додатку №2 від 29.05.2013 року до контракту;

- лист відправника №17/556 про неможливість надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснювались за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- висновок ТПП №П-292 про підтвердження ціни товару;

- лист УКР. Універсальної біржі № В-231/11 про відсутність цінової інформації на товар.

Листом ВАТ "Полтавський ГЗК" №10656/4638 повідомив Полтавську митницю про відсутність у ВАТ "Полтавський ГЗК" інформації згідно пункту 3 додатку №2 від 29.05.2013 року до контракту.

Листом підприємства "AGE TRADING FZC" №17-556 підтверджується неможливість надати договорів (контрактів), рахунків, платіжних доручень та інших фінансових документів по відносинам між "AGE TRADING FZC" та "Ashapura Minechem Limited" (Індія), а також договорів з третіми особами, оскільки така інформація є конфіденційною та може негативно вплинути на не лише на інтереси "AGE TRADING FZC", а і "Ashapura Minechem Limited".

Відповідно до листа підприємства "AGE TRADING FZC" №132/04 від 13.06.2013 року, товар відповідно до контракту від 29.05.2013 року не міг бути завантажений з порту до 10.06.2013 року відповідно до пункту 2.2 контракту у зв'язку з поганими погодними умовами, у зв'язку з чим підприємству "AGE TRADING FZC" довелось чекати покращення погодних умов до 13.07.2013 року, дати коли судно вийшло з порту.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що обставини, на які посилалась митниця в обґрунтування своїх доводів, не свідчать про відсутність документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості.

Доводи касаційної скарги стосовно обґрунтованості сумнівів щодо заявленої митної вартості у зв'язку з відсутністю інформації згідно п.3 додатку №2 до контракту від 29.05.2013 року в частині наявності факту сплати демереджу за простій судна протягом контрсталійного часу, є необґрунтованими.

Згідно визначення термінів торгового мореплавства "демередж" - це плата, належна перевізнику за простій судна протягом контрсталійного часу, "діспач" - це винагорода, яка може бути встановлена угодою сторін та виплачується перевізником фрахтувальнику за закінчення завантаження вантажу до закінчення стадійного часу (стаття 149 Кодексу торговельного мореплавства).

Згідно листа надісланого позивачем на адресу митного органу розрахунки по демереджу і диспачу по судну CAPE CLSMBER, що прибув до порту «Южный» повинні проводитися протягом 15 днів з часу виходу судна із порту розвантаження.

Станом на 19.08.2013 р. жодної інформації з вище зазначеного на адресу позивача не надходило.

Враховуючи зміст даного листа, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість сумнівів митного органу щодо неможливості визначення митної вартості за ціною договору, оскільки відсутній факт сплати демереджу і диспачу.

Стосовно визначення відповідачем митної вартості товару за ціною договору щодо ідентичних товарів, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили із такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Як встановлено, за контрактом від 29.05.2013 року позивачем придбавалося товару в кількості 70000 м. т. плюс/мінус 10 %, одна партія поставки становила 30000 м. т. , а по раніше визнаній митній вартості товару, оформленого по ВМД від 09.01.2013 року № 800010000/2013/200057 кількість придбаного товару була значно меншою.

При цьому суди попередніх інстанцій встановили відсутність доказів коригування ціни при використанні митної вартості операції з ідентичним товаром, що продавався в Україну в іншій кількості, а також документального підтвердження інформації, що використовувалася в разі здійснення такого коригування.

Враховуючи викладене, висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог є правильним.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛА:

Касаційну скаргу Полтавської митниці Міндоходів відхилити, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: