Справа № 820/2730/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.Справа № 820/2730/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015р. по справі № 820/2730/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО"

до Державної податкової інспекції у Московському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" (далі по тексту - ТОВ «Вентто»), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ВЕНТТО", внесених на підставі акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ВЕНТТО" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці зміни до яких були внесені на підставі в Акті №2900/20-34-22-02/33900517 відомостей, викладених 10.09.2014 року;

- скасувати рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області у формі наказу від 28.08.2014 №1311 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ"ВЕНТТО", ";

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення документальної виїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" (скорочена назва відповідно установчих документів ТОВ "ВЕНТТО") - з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. та подальшої участі отриманих ТМЦ (робіт, послуг) у фінансово-господарських операціях підприємства;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області зі складання акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року;

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області зі встановлення в Акті №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах, з платниками податків за період з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. висновків.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 р. по справі № 820/2730/15 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 року по справі № 820/2730/15, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем було своєчасно та в повному обсязі надано пояснення та їх документальне підтвердження на запит ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, а відтак, підстави для проведення позапланової виїзної документальної перевірки, передбачені пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України в даному випадку відсутні. Стверджує, що у наказі № 1311 від 28.08.2014 року про проведення перевірки ТОВ «Вентто» не зазначено жодних конкретних та обґрунтованих підстав для проведення перевірки. Вважає, що відповідачем на підставі відомостей акту спірної перевірки було безпідставно анульовано в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок» задекларовані позивачем показники податкової звітності, чим позбавлено позивача права користування задекларованим податковим кредитом у подальшій господарській діяльності та погіршує відносини позивача з його контрагентами і ділову репутацію. Враховуючи викладене, наполягає на обґрунтованості позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не прибули, сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача в надісланому до суду письмовому клопотанні просив суд відкласти судове засідання у зв'язку з хворобою, доказів на підтвердження вказаних обставин не надав.

За змістом ч.4 ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Відкладення розгляду справи у випадку неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, є правом суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.195-1 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом одного місяця з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Колегія суддів, враховуючи те, що позивач не позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання пояснень представником позивача, з метою дотримання строків розгляду адміністративної справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести у відсутність представника позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку з надходженням на адресу ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області інформації від ГУ Міндоходів у Харківській області від 21.07.2014 року №14439/7/20-40-20-03-04, яка свідчить про можливі порушення ТОВ "ВЕНТТО" вимог податкового законодавства, податковим органом на адресу позивача був складений та направлений запит "Про надання інформації та її документального підтвердження" №5232/10/20-34-15-01-18 від 23.07.2014 року (а.с.24).

08.08.2014 року позивачем було надано на запит №5232/10/20-34-15-01-18 від 23.07.2014 року, зі змісту якого судом першої інстанції встановлено, що позивачем були частково надані пояснення на запит податкового органу та їх документальні підтвердження, та зазначено, що у зв'язку з великим обсягом документообігу на підприємстві, ТОВ "ВЕНТТО" просить продовжити строк надання документів за запитом, оскільки у визначений податковим органом строк (10 робочих днів) надання такого об'єму документації для підприємства є неможливим за технічних та фізичних обставин, а саме у зв'язку з сезоном літніх відпусток на підприємстві (а.с.25-26).

З посиланням на пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України начальником ДПІ у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області видано Наказ №1311 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕНТТО", у зв'язку з ненаданням пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит ДПІ (а.с.62).

Копія наказу №1311 від 28.08.2014 року та направлення на перевірку №1687 від 28.08.2014 року були вручені особисто під розпис директору ТОВ "ВЕНТТО"- Кожевнікову С.В. (а.с.70).

На підставі вищезазначених наказу та направлення фахівцем відповідача було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Вентто», за результатами якої складено акт №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року (а.с.27-43).

Не погодившись із зазначеним наказом та висновками акту перевірки, позивач звернувся до суду з даним позовом про скасування наказу, визнання протиправними дій податкового органу по проведенню перевірки та складенню акту перевірки, а також зі встановлення в акті перевірки певних висновків, внесення змін до електронної бази даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України «Податковий блок», Інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ «Аудит» та до картки особового рахунку платника податків ТОВ «Вентто» на підставі акту перевірки №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року, зобов'язання вилучити з вказаних баз даних та картки особового рахунку внесені зміни.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача достатніх підстав для проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Вентто», правомірності дій відповідача по проведенню даної перевірки, складенню акту та викладенню у ньому певних висновків, а також з того, що відповідачем не було здійснено коригувань (зміни) податкових зобов'язань та податкового кредиту, що містились в електронних базах даних податкових органів та картці особового рахунку позивача, на підставі висновків акту перевірки №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Виходячи зі змісту п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства з 01.01.2011 року врегульовано Положеннями Податкового кодексу України.

Згідно зі ст. 61 Податкового кодексу України Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом (п.61.2 ст.61 ПК України).

Відповідно до п.п. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.п. 20.1.2, пп.20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.3 п.20.1 ст.20 Кодексу.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Отже, проведення документальних позапланової виїзної перевірки є правом ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області як контролюючого органу.

Порядок та особливості проведення документальних позапланових перевірок визначено положеннями ст.ст.78, 79 Податкового кодексу України.

Згідно з п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Зі змісту наведених положень ст.78 ПК України вбачається, що рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки може бути прийнято податковим органом лише в разі одночасної наявності таких умов: 1) направлення на адресу платника податків обов'язкового письмового запиту, 2) фактичного отримання платником податків такого запиту, тобто вручення запиту під підпис посадовій (службовій) особі платника податків або уповноваженому представнику платника податків чи повернення до податкового органу поштового повідомлення про вручення такого запиту платнику податків, 3) сплив строку в 10 робочих днів від дня отримання платником податків письмового запиту податкового органу, 4) ненадання платником податків до податкового органу письмових пояснень та документальних підтверджень по суті отриманого запиту.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі коли запит складено з порушенням вимог законодавства, платник податків звільняється від обов'язку надавити відповідь на такий запит.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010р. (далі по тексту - Порядок № 1245), передбачено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту (п.14 Порядку).

Як вбачається зі змісту наявної в матеріалах справи копії вказаного запиту, при його складанні податковий орган послався на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації - п.п. 20.1.2 п.20.1 ст.20, п.п. 73.3 ст.73 ПК України.

При цьому, у запиті ставилось питання про надання пояснень та їх документального підтвердження взаємовідносин позивача з постачальниками та покупцями за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року, для чого пропонувалося надати вказати фактичну та юридичну адресу підприємства, номери наказів про призначення на посаду директора та бухгалтера підприємства, штатний розклад; у разі наявної орендованих виробничих приміщень (офісні, складські тощо) надати їх адреси та угоди, на підставі яких їх орендують, форма та стан розрахунків; надати укладені угоди з постачальниками та покупцями, обставини укладення угод; виписані (оформлені) первинні документи (накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні, товарно-транспортні накладні на переміщення ТМЦ, довіреності, дані щодо місця прийому-передачі, товарів (робіт, послуг), оприбуткування, зберігання тощо); документи, що свідчать про стан розрахунків між підприємствами (банківські виписки, платіжні доручення, акти звірки тощо), сальдо розрахунків на дату надання пояснень (кредиторська або дебіторська заборгованість); відображення вказаних операцій у податковому обліку (віднесення до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, відображення у складі валових доходів (витрат) та податкового кредиту сум операцій по вищенаведеним контрагентам); наявність залишків готової продукції на складі; наявність виробничих потужностей, транспортних засобів, із зазначенням, чи є вони власністю підприємства, у разі оренди зазначити, на підставі яких документів та на яких умовах відбувалася оренда, форма, стан розрахунків; пояснення щодо джерел походження ТМЦ, отриманих від постачальників та відвантажених у березні 2014 року, із зазначенням контрагентів, від яких отримано цей товар (накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо), вид, обсяг операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, сертифікати якості, наявність ліцензій тощо); інформація про перевізників товару на всіх етапах його руху, пор умови зберігання і транспортування товарно-матеріальних цінностей; залишок грошових коштів на банківських рахунках на останній день періоду, що перевіряється; оборотні відомості по рахунках бухгалтерського обліку 361, 631, 685, 311, 341, пояснення щодо подальшого руху ТМЦ із зазначенням реквізитів укладених угод (контрактів), виписаних (оформлених) первинних документів (накладні, акти виконаних робіт, податкові накладні тощо), вид, обсяг операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, сертифікати якості, тощо.

Факт отримання письмового запиту податкового органу про надання інформації позивачем не заперечується.

Колегія суддів вказує, що надходження до ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області податкової інформації, яка свідчить про можливе порушення ТОВ «Вентто» вимог податкового законодавства, підтверджується наявною в матеріалах справи копією термінової телеграми ГУ Міндоходів у Харківській області від 21.07.2014 року № 14439/7/20-40-03-04 та додатку до неї - інформації щодо відпрацювання ризикових платників за червень 2014 року, в якому зазначено ТОВ «Вентто» () (а.с.63-64).

Отже, колегія суддів зазначає, що запит ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області надісланий за наявності належних фактичних підстав, та містить інформацію щодо нормативних підстав його надіслання, а також перелік відомостей, які належить надати, а відтак, відповідає вимогам п.73.3 ст.73 ПК України та п.10 Порядку № 1245.

Листом № 08/01 від 08.08.2014 року ТОВ «Вентто» частково надало пояснення та їх документальне підтвердження на вищевказаний запит, однак, з посиланням на п.73.3 ст.73 ПК України зазначило про обов'язок надання документів у строк протягом одного місяця з дня, наступного за днем надходження запиту, та просило продовжити строк надання документів за запитом від 21.07.2014 року № 14439/7/20-40-03-04 з посиланням на неможливість надати такого об'єму документації з технічних та фізичних обставин (у зв'язку з сезоном літніх відпусток на підприємстві).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України та п.73.3 ст.73 ПК України не передбачено можливості продовження строку для надання документів за письмовим запитом податкового органу.

Слід відмітити, що оскаржуваний позивачем наказ винесено 28.08.2014 року, отже, позивач з моменту надання первинної відповіді на запит ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області (08.08.2014 року) мав час для надання додаткових пояснень та документів.

Однак, позивачем не надано до матеріалів справи інших листів про надання пояснень та їх документального підтвердження на запит ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 21.07.2014 року, крім листа № 08/01 від 08.08.2014 року, що свідчить про відсутність у позивача наміру надавати додаткові пояснення та докази на вищевказаний запит відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем не в повному обсязі було надано пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит податкового органу, що у розумінні пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України є достатньою та належною підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області наказу №1311 від 28.08.2014 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ВЕНТТО".

Щодо визнання протиправними дій ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ "ВЕНТТО" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з платниками податків за період з 01.06.2014р. по 30.06.2014р. та подальшої участі отриманих ТМЦ (робіт, послуг) у фінансово-господарських операціях підприємства, складання акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року та відображення у ньому певних висновків, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За правилами п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

З аналізу зазначених норм випливає наявність у платника податку права не допускати до проведення перевірки посадових осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної перевірки з підстав, зазначених в п.п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що позивачем не заперечується факту ознайомлення уповноважених осіб ТОВ «Вентто» з наказом № 1311 від 28.08.2014 року про проведення перевірки, а також наявність у фахівця ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області направлення на перевірку № 1687 від 28.08.2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами ТОВ "ВЕНТТО" було допущено працівника органу державної податкової служби до проведення виїзної позапланової перевірки, внаслідок чого було складено акт №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Як встановлено пунктом 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За визначенням пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 року N 984 (далі - Порядок № 984) акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п.4 Порядку № 984).

За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п.5 Порядку № 984).

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (п.6 Порядку № 984).

У відповідності до п. 58.1 ст. 58 та п.86.8 ст. 86 ПК України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Зі змісту наведених норм права вбачається, що дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України і є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Колегія суддів зазначає, що згідно чинного законодавства вчинення контролюючими органами дій по проведенню перевірок платників податків прямо передбачено у повноваженнях органів державної податкової служби. Тобто, дії по проведенню перевірок є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, сам по собі факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків, проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів. В разі коли платник податків не скористався цим правом і перевірка проведена, платник податків має право оскаржити рішення органу державної податкової служби, прийняте за результатами перевірки, з підстав не відповідності рішення закону чи компетенції органу державної податкової служби.

Акт перевірки не містить владних управлінських приписів щодо позивача, а лише містить інформацію про виявлені під час перевірки порушення. Висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Правові наслідки для позивача можуть створювати лише відповідні рішення контролюючого органу, прийняті на підставі вказаного акту перевірки.

За таких обставин, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ч. 2 ст. 17 КАС України, оскільки не породжує ніяких правових наслідків для позивача (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України по справі № К/9991/66717/11 ).

Отже, виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як-то дії по проведенню перевірки та складанню акта перевірки) може бути об'єктом судового оскарження. Дотримання ж контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами перевірки.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що податковим органом на підставі оскаржуваного позивачем наказу була проведена перевірка ТОВ "Вентто" та складено акт №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року, яким зафіксовано порушення ч.1, ч.5 ст.203, ст.215, п.1 ст.216, ст.ст.626, 629, 662, 655, 656 ЦК України (враховуючи ст.207 Господарського кодексу України) в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, по правочинах, здійснених ТОВ «Вентто» та ТОВ «БК «Альянс Буд», ТОВ «БК «Регіон Буд», ТОВ «БК «Гранд Моноліт», за червень 2014 року та далі по ланцюгу постачання : ТОВ «Добробудь»; п.137.1 ст.137, ст.87, п.1881., п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України - завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 209433 грн., податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 125380 грн.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, порушення ТОВ "ВЕНТТО" норм Податкового кодексу України, що викладені в акті перевірки, є виключно думкою перевіряючих, яка не містить у собі обов'язкових приписів до її виконання. Складання акту перевірки з зазначенням у ньому висновків перевірки не спричинило порушення прав позивача.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем було дотримано процедуру проведення перевірки (складено та надано позивачеві наказ та направлення на проведення перевірки), до якої перевіряючого було допущено позивачем, та у відповідності до вимог п.86.1 ст.86 ПК України, Порядку № 984 складено акт про проведення перевірки, в якому відображено певні порушення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, результати якої оформлені актом №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року, складення акту та формулювання у ньому певних висновків, оскільки такі дії вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ВЕНТТО" на підставі акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року, зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ВЕНТТО" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно зі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 6 статті 71 КАС України встановлено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

У пп. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України вказано, що податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

За визначенням ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

З метою удосконалення процесу адміністрування податків було створено інформаційну систему „Податковий блок", що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів" (а.с.71).

Згідно з п. 2.1. наказу Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" існуючі інформаційні системи, в тому числі інформаційна база результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" (а.с.74).

Ця система призначена для виконання основних завдань органів ДПС, як-от: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

Слід відмітити, що позивачем не надано до суду жодних доказів, а колегією суддів не встановлено того факту, що відповідачем у ІС "Податковий блок" або у інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит" було здійснено фактичну заміну показників податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованих ТОВ «Вентто», іншими даними, встановленими на підставі акту перевірки №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року.

Натомість представником відповідача до суду першої інстанції було надано пояснення, в яких зазначено, що контролюючі органи в жодному разі не змінюють (не коригують) даних податкової звітності платників податків. Такі дані містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Поряд з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків. При цьому, дані податкової звітності платника податків є даними платника податків, а результати податкового контролю - є даними контролюючого органу.

Отже, фактичного коригування показників податкової звітності позивача на підставі акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року в даному випадку не відбулося.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ВЕНТТО" на підставі акту №2900/20-34-22-02/33900517 від 10.09.2014 року, зобов'язання відповідача відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ВЕНТТО" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку ТОВ «Вентто».

Підсумовуючи викладене, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2015р. по справі № 820/2730/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 02.06.2015 р.