Справа № 817/954/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року 09 год. 35 хв. Справа № 817/954/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - Оніщука В.П. (довіреність від 19 січня 2015 року); представника відповідача - Насанович Н.А. (довіреність від 20 квітня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі іменується - позивач) до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 21 жовтня 2014 року № та №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення суперечать приписам частини 3 статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по сплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України. Так, позивач посилається на безпідставність висновків фіскального органу про порушення платником податків строків сплати сум податкових зобов'язань з орендної плати за земельні ділянки, оскільки такі зобов'язання сплачені останнім вчасно. Також позивач вказує, що у 2009-2010 роках, всупереч Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, податковий орган самостійно змінив призначення платежів, що визначалися позивачем в платіжних дорученнях, в результаті чого у 2014 році виникала заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, та, як наслідок, безпідставно застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату. Зазначав, що самостійна зміна податковим органом призначень платежів призвела до викривлення показників задекларованих та сплачених сум орендної плати у обліковій картці платника податку за 2009-2014 роки.

Ухвалою судді від 20.04.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 28.05.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти адміністративного позову, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 28.05.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується - Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (статті 63, 64 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України)); та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Лермонтова, будинок №6 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

Фахівцями фіскального органу проведено перевірку Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, за результатами якої складено Акт про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності від 09.10.2014 №629 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 7).

На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 21.10.2014 №, яким визначено суму штрафу зі сплати орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5455 грн. 48 коп. (а.с. 10), та податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 21.10.2014 №, яким визначено суму штрафу зі сплати орендної плати з юридичних осіб у розмірі 5468 грн. 70 коп. (а.с. 11).

За результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, Державною фіскальною службою України скаргу платника податків залишено без задоволення, а спірні рішення - без змін (а.с. 130).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень від 21.10.2014 № та №, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

В Акті перевірки зазначено, що в порушення пункту 287.3 статті 287 ПК України, позивачем затримано сплату узгодженої суми грошового зобов'язання, нарахованої згідно нової звітної податкової декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 18.02.2014 №, уточнюючої податкової декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 26.06.2014 №, а саме: на 40 днів по строку сплати 30.07.2014 - погашено 08.09.2014 - 17522 грн. 56 коп., на 9 днів по строку сплати 30.08.2014 - погашено 08.09.2014 - 554 грн. 78 коп., на 23 дні по строку сплати 30.08.2014 - погашено 22.09.2014 - 2000 грн. 00 коп., на 26 днів по строку сплати 30.08.2014 - погашено 25.09.2014 - 30000 грн. 00 коп., на 30 днів по строку сплати 30.08.2014 - погашено 29.09.2014 - 22000 грн. 00 коп., на 31 день по строку сплати 30.08.2014 - погашено 30.08.2014 - 7820 грн. 93 коп., на 39 днів по строку сплати 30.08.2014 - погашено 08.10.2014 - 2000 грн. 00 коп.

Платником податків подано до фіскального органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 17.02.2014 (а.с. 21) за 2014 рік (нова звітна), якою визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки за червень 2014 року - 74749 грн. 36 коп., за липень 2014 року - 74749 грн. 36 коп.; податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.05.2014 (а.с. 32) за 2014 рік (уточнююча), якою визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки за червень 2014 року - 66928 грн. 43 коп., за липень 2014 року - 66928 грн. 43 коп.; податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 26.06.2014 (а.с. 44) за 2014 рік (уточнююча), якою визначено суму податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки за червень 2014 року - 72960 грн. 50 коп., за липень 2014 року - 72960 грн. 50 коп.

За приписами пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 285.1 статті 285 ПК України встановлено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (пункт 285.2 статті 285 ПК України).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами пункту 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 287.4 статті 287 ПК України встановлено, що податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

З матеріалів справи вбачається, що платником податків своєчасно сплачено суми податкових зобов'язань, визначених у податкових деклараціях: за червень 2014 року сплачено суму у розмірі 122290 грн. 22 коп. (платіжні доручення від 03.07.2014 №388 - 3292 грн. 00 коп., від 17.07.2014 №417 - 30000 грн. 00 коп., від 22.07.2014 №425 - 15898 грн. 22 коп., від 28.07.2014 №431 - 73100 грн. 00 коп.; за липень 2014 року сплачено суму у розмірі 104000 грн. 00 коп. (платіжні доручення від 20.08.2014 №465 - 20000 грн. 00 коп., від 27.08.2014 №471 - 26000 грн. 00 коп., від 28.08.2014 №474 - 28000 грн. 00 коп., від 29.08.2014 №475 - 30000 грн. 00 коп.) (а.с. 99-105).

Посилаючись на норми пункту 87.9 статті 87 ПК України, відповідач зараховував сплачені позивачем кошти на погашення податкового боргу, що виник за попередні періоди (2009-2010 роки) згідно з черговістю його виникнення та незалежно від напряму сплати. Саме такі дії фіскального органу стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

На момент сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, а саме за 2009-2010рр., був чинний Закон України від 21.12.2000 №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі іменується - Закон України №2181-ІІІ).

Пунктом 7.7 статті 7 Закону України №2181-ІІІ встановлено визначений принцип рівності бюджетних інтересів. Установлено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку. Отже, грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за №377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому згідно з п.3.8 зазначеної Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику. Тому, суми податкових зобов'язань або податкового боргу з урахуванням статті 16 Закону України №2181-ІІІ слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Законом України №2181-ІІІ, який є спеціальним законом з питань оподаткування і установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 №2181-ІІІ, податковий орган не наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

З аналізу норм Закону України №2181-ІІІ, які встановлюють відповідальність за порушення податкового законодавства, вбачається, що перелік таких порушень є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Серед зазначених порушень немає недотримання порядку погашення податкового боргу та податкових зобов'язань, встановленого пунктом 7.7 статті 7 Закону України №2181-ІІІ.

Отже, чинним законодавством України (на час сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2009-2010 роки) не передбачено застосування спеціальних заходів відповідальності за порушення платником податків вимог щодо першочергового погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань у порядку календарної черговості їх виникнення. У вказаних випадках до платника податків вживаються передбачені Законом України №2181-ІІІ заходи примусового стягнення податкового боргу, а також застосовуються штрафні санкції за порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань.

Правова позиція з аналогічного питання викладена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2011 у справі №21-80а11, висновки якої відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняті фіскальним органом податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

За правилами частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області форми «Ш» від 21 жовтня 2014 року № та №.

Присудити з Державного бюджету України на користь Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради () суму судового збору у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп., яка сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення №219 від 15 квітня 2015 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.М. Недашківська