Справа № 816/2849/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/2849/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, УМВС України в Полтавській області, третя особа - начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання незаконним службового розслідування та наказу про звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, УМВС України в Полтавській області, третя особа - начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про:

- визнання незаконним службове розслідування проведене Інспекцією особового складу УКЗ УМВС України в Полтавській області по факту невиїзду ОСОБА_1 23 травня 2014 року на місце події за результатами повідомлення, яке зареєстроване 23 травня 2014 року за №1341 в Журналі реєстрації єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події" Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області,

- визнання незаконним та скасування наказу від 09 червня 2014 року №546 в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 - звільнення з органів внутрішніх справ,

- визнання незаконним та скасування наказу від 01 липня 2014 року №282 о/с,

- поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області,

- стягнення з УМВС України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, що не було враховано під час службового розслідування. Вказував на те, що на момент повідомлення про можливе вчинення браконьєрства та пострілів не було відомо про вчинення тяжкого злочину. Крім того, зазначив, що кримінальне провадження №0000249 за частиною 1 статті 248 КК України закрите у зв'язку з відсутністю кримінального правопорушення. Наполягав, зокрема на тому, що крім іншого 22 травня 2014 року відповідно до розробленого графіку чергувань заступив на добове чергування, як відповідальний від керівництва та протягом доби і в подальшому 23 травня 2014 року займався підготовкою та плануванням роботи щодо розстановки особового складу райвідділу по виборчим дільницям, для належного забезпечення охорони громадського порядку на передодні та безпосередньо під час позачергових виборів Президента України 25 травня 2014 року.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник УМВС України в Полтавській області проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на правомірність висновків службового розслідування відносно позивача та встановлені нею порушення позивачем службової дисципліни.

Кобеляцький РВ УМВС України в Полтавській області явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, будучи при цьому належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, направив суду клопотання з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи попереджалася належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в ОВС з 001 жовтня 1996 року по 01 липня 2014 року, підтверджується копією послужного списку (т.1 а.с. 40-45).

Наказом УМВС України в Полтавській області від 18 травня 2013 року № 212 о/с призначений на посаду заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції (у зв'язку зі скороченням).

09 червня 2014 року УМВС України в Полтавській області прийнято наказ № 546 "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності", пунктом 1 якого ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, статей 7, 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, порушення вимог пункту 4.2.1 Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2009 року №940, що виявилося у невиїзді особисто на місце події, самоусунення від контролю за діями підлеглих (т.1 а.с. 10-11).

Під час проведення службового розслідування встановлено, що 23 травня 2014 року о 05.40, до чергової частини Кобеляцького РВ надійшло повідомлення від інспектора «Нижньоворсклянський» ОСОБА_5. про те, що поблизу с. Вільховатка Кобеляцького району лунають постріли зі зброї. Дане повідомлення зареєстровано до ЖЄО за № 1341, а на місце події направлено слідчо - оперативну групу, члени якої на місці події допустили ряд грубих порушень (т.1 а.с. 49-53).

Наказом УМВС України в Полтавській області від 01 липня 2014 року №282 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (у запас за порушення дисципліни) на підставі наказу УМВС від 09 червня 2014 року № 546, винесеного за наслідками службового розслідування, проведеного комісією УМВС за фактом неналежного виконання службових обов'язків слідчо-оперативною групою Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області (т.1 а.с.12).

Позивач не погодився із вищевказаними наказами та проведеним службовим розслідуванням, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу". Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належать, зокрема, Закон України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію", Закон України від 22 лютого 2006 року №3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

- дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

- захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

- поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

- дотримуватися норм професійної та службової етики;

- берегти державну таємницю;

- у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

- стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

- постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

- сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

- виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

- берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов'язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов'язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу (стаття 8 Дисциплінарного статуту).

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Так, відповідно до положень статті 12 зазначеного Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

- усне зауваження;

- зауваження;

- догана;

- сувора догана;

- попередження про неповну посадову відповідність;

- звільнення з посади;

- пониження в спеціальному званні на один ступінь;

- звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно пунктів 5.2. - 5.4. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230, початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення. Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).

Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Як встановлено судом, підставою для винесення наказу УМВС України в Полтавській області № 546 від 09 червня 2014 року "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" слугував висновок службового розслідування, з якого слідує, що о 05.40 23 травня 2014 року до чергової частини Кобеляцького РВ надійшло повідомлення від інспектора регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" ОСОБА_5 про те, що поблизу с. Вільхова Кобеляцького району лунають постріли. За даним повідомленням було здійснено виїзд слідчої оперативної групи у складі слідчого ОСОБА_9., оперуповноваженого ОСОБА_6 та старшини ОСОБА_7, які на місці допустили ряд порушень. Разом з тим, за результатами проведеного розслідування комісія прийшла до висновку про те, що такі порушення стали можливими внаслідок неналежного виконання позивачем як тимчасово виконуючим обов'язки начальника Кобеляцького РВ УМВС свого передбаченого пунктом 4.2.1 Інструкції №940 обов'язку щодо особисто виїзду на місце події та встановленого статтею 8 Дисциплінарного статуту обов'язку з контролю за підлеглими.

Відповідно до пункту 4.2.1 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 22 жовтня 2012 року №940 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03 січня 2013 року за №54/22586, з метою організації належного реагування на кримінальні правопорушення та інші події, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, забезпечення взаємодії з іншими правоохоронними органами та органами виконавчої влади, своєчасного інформування на місця подій обов'язково виїжджають: начальники ГУМВС, УМВС, міськрайлінорганів, керівники органів досудових розслідувань або особи, які виконують їх обов'язки, - при отриманні повідомлень про вбивства, розбої, кримінальні правопорушення, учинені із застосуванням вогнепальної зброї чи вибухівки, кримінальні правопорушення та інші події, що можуть викликати суспільний резонанс.

Пунктом 1.12 Посадової інструкції заступника начальника Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області - начальника кримінальної міліції, затвердженої в.о. начальника Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області підполковником міліції Голтвянським В.В., позивач зобов'язаний особисто виїжджати на місця пригод за фактами вчинення тяжких злочинів (вбивста, насильства, тяжкі тілесні ушкодження, розбої, грабежі, крадіжки тощо) і організовує роботу по розкриттю злочинів по гарячих слідах (т.1 а.с. 16).

Зі змісту вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивач зобов'язаний особисто виїхати на місце події при повідомленні про вбивста, насильства, тяжкі тілесні ушкодження, розбої, грабежі, крадіжки учинені із застосуванням вогнепальної зброї чи вибухівки, кримінальні правопорушення та інші події, що можуть викликати суспільний резонанс, а також за фактом вчинення тяжких злочинів.

При цьому суд погоджується з доводами позивача, що на час прийняття телефонного повідомлення не було точних відомостей стосовного того, що саме відбувалося на місці події, й чи дійсно мало місце саме кримінальне правопорушення, учинене із застосування вогнепальної зброї або таке, що може викликати суспільний резонанс.

Крім того, суд бере до уваги, що кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією за частиною другою 2 статті 248 КК України (ЄРДР №0000249), відкрите за результатами проведених, у тому числі позивачем слідчих дій, закрито постановою слідчого від 26 червня 2014 року. Підставою для прийняття постанови про закриття даного кримінального провадження послугувала відсутність у вчиненому діянні складу кримінального правопорушення, а не відсутність достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати (т.1 а.с. 18-20).

Також, судом досліджено та враховано довідку від 11 серпня 2014 року №6374 Кобеляцького РВ УМВС України у Полтавській області (т.1 а.с. 127), згідно якої 22 травня 2014 року позивач, відповідно з раніше розробленим графіком чергувань заступив на добове чергування, як відповідальний від керівництва та протягом доби і в подальшому 23 травня 2014 року займався підготовкою та плануванням роботи щодо розстановки особового складу райвідділу по виборчим дільницям, для належного забезпечення охорони громадського порядку на передодні та безпосередньо під час позачергових виборів Президента України 25 травня 2014 року. В період 22 та 23 травня 2014 року ним, особисто здійснювався об'їзд усіх виборчих дільниць, вивчення їх технічно-санітарного стану та околиці прилеглої території. Також проводив інструктаж особовому складу, який задіювався до несення служби в складі слідчо-оперативної групи та додаткові інструктажі співробітникам, які заступали до несення служби на виборчих дільницях 23 травня 2014 року, чим забезпечував належне виконання вимог наказів МВС України, та Плану заходів УМВС щодо забезпечення правопорядку і громадської безпеки під час проведення передвиборчої кампанії та виборів Президента України від 21 березня 2014 року №576 та вимог наказу УМВС №263 від 29 квітня 2014 року.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою КМУ від 29 липня 1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Разом з тим, згідно статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, звільнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Характер накладеного покарання повинен відповідати його наслідкам. При визначенні виду і міри покарання посадові особи повинні брати до уваги характер проступку (з огляду на об'єктивні факти), його наслідки, а також попередню поведінку винних (якщо вина доведена), їх ставлення до служби, стаж служби і рівень кваліфікації.

Так, згідно наявної в матеріалах справи службової характеристики ОСОБА_1 виданої т.в.о начальника Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області В.В.Ємця (т.1 а.с. 26) судом встановлено, що за час проходження служби в органах внутрішніх справ і в займаній посаді позивач зарекомендував себе позитивно, як дисциплінований, сумлінний працівник. В професійному відношенні підготовлений на достатньо високому рівні, добре знає нормативні документи, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ і керується ними, до виконання професійних обов'язків відноситься сумлінно, з відповідальністю, не рахуючись з особистим часом, державну і службову таємницю зберігати вміє, службою в органах внутрішніх справ дорожить.

Суд враховує наявність у ОСОБА_1 11 подяк, 1 почесної грамоти та нагородження грошовою винагородою, про що наявні записи у послужному списку (т.1 а.с. 43 зворотній бік).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що застосоване до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ не відповідає тяжкості вчиненого ним проступку, вина у вчиненні якого до цього ж не доведена, обставинам за яких його скоєно, заподіяній ним шкоді, а також попередній поведінці позивача, ставленню його до виконання службових обов'язків та рівня його кваліфікації.

За таких обставин пункт 1 наказу УМВС України в Полтавській області від 09 червня 2014 року № 546 "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" та наказ УМВС України в Полтавській області від 01 липня 2014 року №282 о/с, якими ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи те, що оскаржувані накази є актами індивідуальної дії, суд, обираючи належний спосіб захисту прав позивача, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог про визнання неправомірними та скасування наказів та визнати протиправними та скасувати пункт 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 09 червня 2014 року № 546, а також наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області 01 липня 2014 року №282 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_1 заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції.

Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконним службове розслідування проведене Інспекцією особового складу УКЗ УМВС України в Полтавській області по факту невиїзду ОСОБА_1 23 травня 2014 року на місце події за результатами повідомлення, яке зареєстроване 23 травня 2014 року за №1341 в Журналі реєстрації єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події" Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, то вони не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Проведення суб'єктом владних повноважень службового розслідування є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Саме по собі службове розслідування не тягне за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача носять накази про накладення дисциплінарного стягнення та про звільнення у запас. Саме вони мають вплив на його права та інтереси. Виходячи із завдань Кодексу адміністративного судочинства України, як то захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, судовий захист права може бути здійснений лише за умови наявності порушення для фізичної особи прав (чи інтересів).

Щодо позовних вимог про зобов'язання УМВС України в Полтавській області поновити позивача на займаній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про поновлення на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області.

Згідно пункту 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС України № 499 від 31 грудня 2007 року, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 1.18. Інструкції визначено, що при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Відповідно до пункту 3.5.2. Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Таким чином, беручи до уваги, що грошове забезпечення нараховується та виплачується особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ за місцем служби, суд вважає позовні вимоги про виплату грошового забезпечення до УМВС України в Полтавській області безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Кобеляцький районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, де проходив службу позивач, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02 липня 2014 року по 02 червня 2015 року.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання у частині поновлення позивача на посаді.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Зважаючи на те, що позовні вимоги у даній справі випливають із трудових відносин, позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, УМВС України в Полтавській області, третя особа - начальник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про визнання незаконним службового розслідування та наказу про звільнення, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області "Про неналежне виконання службових обов'язків та притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 09 червня 2014 року № 546.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області від 01 липня 2014 року № 282 о/с.

Поновити ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області з 02 липня 2014 року.

Зобов'язати Кобеляцький районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 02 липня 2014 року по 02 червня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кобеляцького районного відділу - начальника кримінальної міліції Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 червня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко