Справа № 813/7190/13-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/34735/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Шведа Е.Ю.,

суддів Горбатюка С.А.,

Мороз Л.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за

касаційною скаргою Львівської митниці Міндоходів

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року

у справі № 813/7190/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ-Сервіс»

до Львівської митниці Міндоходів, Головного управління Державного казначейської служби України у Львівський області

про скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМ-Сервіс» (далі - ТОВ «ТМ-Сервіс») звернулось до суду з позовом до Львівської митниці Міндоходів, Головного управління Державного казначейської служби України у Львівський області, в якому просило:

- скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № 209000003/2013/900075/2 від 22 серпня 2013 року;

- скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2013/00395, яка оформлена Львівською митницею;

- стягнути із Державного бюджету через Головне Управління Державної казначейської служби України у Львівській області надмірно сплачені ТОВ «ТМ-Сервіс» суми мита у розмірі 14387,70 та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 60428,34 грн., а всього в розмірі 74816,05 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року, постанову суду першої інстанції скасовано в частині задоволених позовних про стягнення надмірно сплачених митних платежів та ПДВ, прийнято в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі митний орган, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанції скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Доводи касаційної скарги мотивовані тим, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару, подані позивачем для митного оформлення товару документи, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості товару.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судами встановлено, що 13 грудня 2012 року між компанією Haiyan Hurras Import&Export Co., Ltd., LTD., China та ТОВ «ТМ-Сервіс» укладено контракт № H-12A0019, відповідно до п. 1.1. якого Продавець (компанія Haiyan Hurras Import&Export Co., Ltd., LTD., China) виробляє та продає, а Покупець (ТОВ «ТМ-Сервіс») купує метричну продукцію на умовах FOB порт Китаю (Інкотермс 2000), згідно з додатками, які є невід'ємною частиною даного контракту.

Відповідно до п. 1.2. контракту назва, сума, вартість одиниці кожного Товару, загальна сума Товару і його вартість вказується в додатку.

П. 1.3. контракту передбачено, що Сторони залишають право, при взаємній згоді, доповнювати або змінювати терміни та умови виконання контракту.

Згідно з п. 2.1. контракту вартість Товару по даному контракту встановлюється в доларах США і включає до складу вартість Товару, пакування, витрати по завантаженню Товару до транспортного засобу Покупця, виконанню всіх формальностей по передачі Товару, зокрема отримання експортних ліцензій, митної реєстрації та інших дозволів, необхідних для продукування та експорту і перевезення Товару до України.

Відповідно до п. 2.3. контракту сума Товару, що може бути поставлена по даному контракту, складає 300000,00 доларів США, проте у будь-якому випадку визначається вартістю здійснених за даним контрактом поставок.

Згідно з п. 5.1. контракту Покупець зобов'язаний заплатити Продавцю аванс, та/або за кожен отриманий вантаж безготівковим банківським переказом в доларах США на вказаний у Договорі рахунок.

13 грудня 2012 року між сторонами укладено додаток № 2 до контракту № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року, відповідно до якого Продавець виробляє і постачає, а покупець купує Товар згідно з цінами, наведеними у додатку, на загальну суму 22880,00 доларів США. Вказаним додатком № 2 від 13 грудня 2012 року Сторони також погодили, що Покупець зобов'язується сплатити аванс в розмірі 6500,00 доларів США до 28 лютого 2013 року.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 8 від 22 лютого 2013 року ТОВ «ТМ-Сервіс» сплачено на користь компанії Haiyan Hurras Import&Export Co., Ltd., LTD., China 6500,00 доларів США в якості передоплати за кріпильні елементи згідно з контрактом № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року.

Комерційним інвойсом № H-12А0021 від 28 березня 2013 року уточнено загальну вартість Товару, що підлягає поставці на рівні 23478,00 доларів США. У зв'язку із уточненням обсягу Товару, що підлягав поставці, Сторонами укладено Додаток № 2.1 від 30 квітня 2013 року до контракту № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року, відповідно до якого Продавець виробляє і постачає, а покупець купує Товар згідно з цінами, наведеними у додатку, на загальну суму 23478,00 доларів США, відповідно до комерційного інвойсу № H-12А0021 від 28 березня 2013 року.

Вказаним додатком № 2.1 сторони також погодили, що Покупець зобов'язується доплатити вартість Товару в розмірі 16978,00 доларів США до 10 травня 2013 року.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 27 від 07 травня 2013 року ТОВ «ТМ-Сервіс» сплачено на користь компанії Haiyan Hurras Import&Export Co., Ltd., LTD., China 16978,00 доларів США в якості оплати за кріпильні елементи згідно з контрактом № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року.

Транспортування товару відбувалося згідно з укладеним з ТОВ «Глобал Оушен Лінк» 01 серпня 2012 року договору № 398/12 на транспортно-експедиційне обслуговування. За умовами вказаного договору ТОВ «Глобал Оушен Лінк» (експедитор) зобов'язується за відповідну плату за рахунок клієнта ТОВ «ТМ-Сервіс» надати та організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з організацією і забезпеченням перевезення вантажів клієнта у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткових послуг, необхідних для доставки товару. Відповідно до акту надання послуг № 129049 від 18 червня 2013 року виконавцем договору ТОВ «Глобал Оушен Лінк» виконано послуги з перевезення морським транспортом. Загальна вартість послуг без ПДВ 9975,26 грн.

Вказаний товар подано до митного оформлення згідно МД № 209120000.2013.830785 від 21 серпня 2013 та задекларовано його митну вартість за першим методом її визначення (за ціною договору) на рівні 24726,00 доларів США, по курсу НБУ 7,993 - 197634,91 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору декларантом подано до митного оформлення наступні документи: іменний коносамент від 14 квітня 2013 року № CNSHA036391; платіжне доручення в іноземній валюті № 27 від 07 травня 2013 року; платіжне доручення в іноземній валюті № 5 від 22 лютого 2013 року; комерційний інвойс № 12А0021 від 28 березня 2013 року; пакувальний лист від 28 березня 2013 року; додаток № 2.1 від 30 квітня 2013 року; контракт № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року; договір № 398/12 від 01 серпня 2012 року на надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів морським, автомобільним, авіаційним та залізничним транспортом; копію митної декларації країни відправника № 10218468 від 10 квітня 2013 року; копії податкових накладних про продаж аналогічного товару; витяг про вартість сировини біржових організацій від 16 серпня 2013 року; довідку на транспортні послуги № 5723 від 21 серпня 2013 року.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів у митного органу виник сумнів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо ціни товару та відсутності всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості товару.

Таким чином, не погоджуючись із визначеною декларантом митною вартістю товару у митній декларації, митний орган запропонував позивачу додатково надати документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

22 серпня 2013 року позивачем надано відповідь Львівській митниці, що згідно ст.ст. 53, 57 МК України інформація надана позивачем у повному обсязі, відсутні причини для непроведення митного оформлення товару за першим основним методом. Прохання провести митне оформлення товару за першим основним методом у найкоротший термін.

В результаті ненадання позивачем всіх витребовуваних документів, митним органом скориговано митну вартість товарів з 24726,00 доларів США до 60726,75 доларів США та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000003/2013/900075/2 від 22 серпня 2013 року, в якому митний орган самостійно визначив митну вартість товару за другорядним методом її визначення, вказавши про неможливість застосування попередніх методів.

Рішення мотивовано тим, що під час розгляду документів виявлено розбіжності, а саме специфікація на товар виписана після виставлення інвойсу та відправлення товару. Підпис відправника в сертифікаті про проходження товарів відрізняється від підпису відправника у фактурі, контракті, пакувальному листі. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Зазначено про неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.

Коригування митної вартості товару стало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209120000/2013/00395.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями митного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції в частині вимог про скасування спірних рішень митного органу, виходив з того, що у позивача були в наявності всі документи для визначення митної вартості товарів, які імпортуються, за ціною договору, в той час як митним органом не доведено, що документи, надані позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд касаційної інстанції погоджується з таким висновком судів та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, ч. 4 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Обставини, вказані в рішенні про коригування митної вартості товару, які викликали сумнів у митного органу щодо правильності визначення декларантом митної вартості товарів спростовано судом першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції.

Так, судами обґрунтовано зазначено, що відмінність підпису відправника в сертифікаті про походження товарів від підпису відправника у фактурі та контракті не може бути підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки жодним чином не впливають на можливість обчислення вартості товару за основним методом відповідно до ст. 57 МК України враховуючи те, що усі перелічені документи скріплені печаткою підприємства.

Узгодження між сторонами контракту специфікації на товар після виставлення інвойсу та відправлення товару, що відбулось у повній відповідності із умовами договору, не може згідно з нормами ст.ст. 54, 55 МК України бути підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, оскільки вказані обставини не впливають на розрахунок митної вартості товару, не свідчать про відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не свідчать про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару.

Доводи митного органу, що додаток № 2 від 13 грудня 2013 року до контракту не подавався митному органу, тому останній не мав змоги визначити митну вартість товару, є безпідставними з огляду на те, що поставка товару відбулась відповідно до додатку № 2.1 від 30 квітня 2013 року до контракту, в якому і визначено назву, суму і вартість кожної одиниці товару та його загальну вартість, умови оплати та яким фактично змінено умови, визначені в додатку № 2 від 13 грудня 2013 року до контракту. Тому, відсутність додатку № 2 від 13 грудня 2013 року до контракту серед документів, наданих декларантом митному органу для підтвердження митної вартості товарів, не міг вплинути на визначення митної вартості товарів.

Посилання митного органу на неможливість ідентифікувати платіжного доручення з договірними відносинами сторін також є безпідставним з огляду на те, що платіжні доручення містили посилання на контракт № H-12A0019 від 13 грудня 2012 року.

Крім того, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів, що надані для митного оформлення документи не містять розбіжностей, а їх дані піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, скасувавши спірні рішення відповідача. Судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, ухвалено обґрунтоване рішення в частині вимог про скасування спірних рішень митного органу, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2211, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Львівської митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та не підлягає оскарженню, проте може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: