Справа № 826/5625/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2015 року № 826/5625/15

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 190 500,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349709 від 18.06.2014;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемка Р.А. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною сумою у розмірі 190 500,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349709 від 18.06.2014;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо не включення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Європейський газовий банк» які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відомостей про позивача з належною сумою у розмірі 190 500,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349709 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити у Загальний реєстр вкладників які мають право на відшкодування за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 190 500,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349709 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Європейський газовий банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про позивача щодо відшкодування належної суми у розмірі 190 500,00 грн. на підставі договору банківського вкладу з фізичною особою № 349709 від 18.06.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів вчинити дії, щодо виплати грошових коштів у розмірі, визначеному ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що розміщені за договором банківського рахунку у ПАТ «Європейський газовий банк» на користь позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2015 суддею Добрянською Я.І. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

16.04.2015 через канцелярію суду Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав заперечення на адміністративний в яких просить у задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання 18.05.2015 не прибули представники відповідачей, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов повністю. Зважаючи на неприбуття представників відповідачей у судове засідання суд відповідно до ч.6 ст. 128 КАС України оголосив про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.

18.05.2015 через канцелярію суду відповідач 1 надав письмові заперечення та просив у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Станом на час розгляду справи по суті жодних інших документів від сторін по справі до суду не надходило.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем 18.06.2014 укладено договір банківського вкладу з ПАТ «Європейський газовий банк» у сумі 190 500,00 грн. терміном на 30 днів (до 18.07.2014).

Постановою Правління Національного Банку України від 17.06.2015 № 366/БТ (банківська таємниця) до ПАТ «Європейський газовий банк» було застосовано заходи впливу за порушення банківського законодавства. З дати прийняття цієї Постанови у ПАТ «Європейський газовий банк» зупинено ряд операцій, зокрема:

- залучення у вклади (депозити) коштів фізичних та юридичних осіб у національній та іноземній валюті;

- відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) та залучення поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткових) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валюті.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.07.2014 № 57 вирішено розпочати ліквідацію з 17.07.2104 процедуру виведення ПАТ «Європейський газовий банк» та введено тимчасову адміністрацію.

17.10.2014 Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 111 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації до 17.11.2014

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2014 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк»

24.11.2014 на офіційному сайті . Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було розміщено оголошення, що у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.11.2014 рішення № 121 про початок ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк» фонд розпочинає виплати коштів вкладників даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «Європейський газовий банк» повинні були звернутися до установ банку-агента фонду ПАТ «Банк»Київська Русь».

За результатами звернення позивача до ПАТ «Банк»Київська Русь, було усно повідомлено, що позивач відсутній у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач запитом від 06.11.2014 звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» про надання письмової інформації про причини відсутності його в переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами та відповідь на зазначений запит так і не отримав.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів у судовому порядку до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи зокрема на наступне.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, також встановлюється Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 № 1548/21860 (далі - Положення Фонду) розробленого відповідно до Закону.

Діяльність банків України регулюється ЦКУ, Законом України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-III від 7 грудня 2000 року із змінами та доповненнями , банківським законодавством, законодавством у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів, саме Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (надалі - Положення) затверджене Постановою Правління Національного банку України № 346 від 17.08.2012 із змінами та доповненнями та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за № 1590/21902.

У разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону України "Про банки та банківську діяльність", банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 Закону України "Про банки та банківську діяльність", або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких зокрема з поміж інших згідно пункту 12 частини першої статті 73 Закону України "Про банки та банківську діяльність" належить віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Згідно статті 66 Закону України "Про банки та банківську діяльність" державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах:

I. Адміністративне регулювання:

1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності;

2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків;

3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру;

4) нагляд за діяльністю банків;

5) надання рекомендацій щодо діяльності банків.

II. Індикативне регулювання:

1) встановлення обов'язкових економічних нормативів;

2) визначення норм обов'язкових резервів для банків;

3) встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій;

4) визначення процентної політики;

5) рефінансування банків;

6) кореспондентських відносин;

7) управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції;

8) операцій з цінними паперами на відкритому ринку;

9) імпорту та експорту капіталу.

Частиною 6 статті 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено право Національного банку України запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону.

Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку, Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено обов"язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Національний банк України має право віднести банк до категорії проблемних з інших підстав, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Проблемний банк у строк до 180 днів зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України.

Проблемний банк зобов'язаний у строк до семи днів повідомити Національний банк України про заходи, які він вживатиме з метою приведення своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, та на вимогу Національного банку України повідомляти його про хід виконання цих заходів.

Національний банк України протягом 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних має право прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Національний банк України зобов'язаний не пізніше ніж через 180 днів з дня віднесення банку до категорії проблемних прийняти рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, або про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Національний банк України регулює діяльність банків у випадку віднесення банку до категорії проблемних згідно нормативно-правових актів Національного банку України.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства.

Саме , Глава 5 Положення регулює призначення куратора банку в тому числі пов'язані з цим питання.

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку (п 5.1. Положення).

Згідно п.п.5.2., 5.3., Положення, Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Куратор банку призначається наказом Національного банку України з числа службовців Національного банку, які мають вищу економічну або юридичну освіту(п.5.4.-Положення) та наділений всіма правами та обов"язками відповідно до Положення.

Національний банк України інформує про прийняте ним рішення про віднесення до категорії проблемних з дотриманням вимог нормативно-правового акта Національного банку з питань захисту банківської таємниці банк та Фонд гарантування,філію іноземного банку та іноземний банк. Повідомлення Національного банку має містити підстави віднесення філії іноземного банку до категорії проблемних, а також вимогу до філії іноземного банку та іноземного банку про безумовне усунення допущених порушень і приведення діяльності філії іноземного банку у відповідність до вимог законодавства України.

Розділом ІV. Положення визначено загальні вимоги до плану фінансового оздоровлення/програми капіталізації банку , план фінансового оздоровлення/програма капіталізації банку, який затверджується правлінням та радою банку та строк виконання плану фінансового оздоровлення/програми капіталізації банку, який не може перевищувати 180 днів. Самим банком проводяться заходи для його фінансового оздоровлення відповідно до вимог чинного законодавства.

Національний банк України розглядає отримані заходи (план фінансового оздоровлення) та в разі потреби надає обґрунтовані зауваження, які банк (філія іноземного банку) зобов'язаний(а) урахувати.

Банк (філія іноземного банку) має право внести пропозиції щодо зміни строків (що не може перевищувати 180 днів з дня віднесення банку/філії іноземного банку до категорії проблемних) виконання окремих заходів та/або зміни переліку заходів, залежно від проблем, що можуть виникнути під час їх виконання ( п.12.7.Положення).

Банк (філія іноземного банку) зобов'язаний(а) повідомляти Національний банк України про результати виконання ним (нею) заходів (плану фінансового оздоровлення)-п.12.8.Положення).

Заходи (план фінансового оздоровлення) є завершеними в разі виконання банком (філією іноземного банку) своїх зобов'язань, у тому числі дотримання економічних нормативів, порядку формування і зберігання обов'язкових резервів, формування в повному обсязі резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями (п. 12.9. Положення).

Банк (філія іноземного банку) протягом 180 днів з дня віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних має право подати Національному банку клопотання про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України ( п.12.10. Положення).

Національний банк України приймає рішення про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України, у разі:

дострокового виконання банком (філією іноземного банку) прийнятих на себе зобов'язань - за умови подання банком (філією іноземного банку) відповідного клопотання та документів, що підтверджують усунення порушень у діяльності банку (філії іноземного банку), виконання банком (філією іноземного банку) заходів щодо фінансового оздоровлення банку, а також приведення банком своєї діяльності у відповідність до банківського законодавства;

приведення банком (філією іноземного банку) своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства України у визначені строки.

Рішення про визнання діяльності банку (філії іноземного банку) такою, що відповідає законодавству України, приймає Правління Національного банку України (п.12.11. Положення).

Згідно п.12.12. Положення Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Банку ( філії іноземного банку) в разі не приведення Банком (філією іноземного банку) своєї діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства протягом установленого статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" строку.

У разі прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії проблемних, неплатоспроможних та ліквідації його, наступні дії щодо функціонування банку регулюються також Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі-Закон).

Відповідно до ст.26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виходячи з зазначеного вимога позивача стосовно визнання бездіяльності Фонду щодо не включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Європейський газовий банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами та інші вимоги стосовно зобов'язання вчинити дії Фонду є безпідставними оскільки Загальний реєстр вкладників, його затвердження та самі виплати здійснюються на підставі Переліку який надає уповноважена особа Тимчасової адміністрації.

Згідно із ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином, дії особи щодо переказу коштів є правочином.

Згідно з ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", якщо сторона посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам. Згідно з п. 18 вказаної Постанови, нікчемними є правочини, які спрямовані на незаконне використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності або заволодіння такої власності.

Так, укладення договору банківського вкладу від 18.06.2014 № 349709 та операція з залучення коштів по рахунку, на думку відповідачів, було здійснено з порушенням нормативів НБУ з таких підстав.

Укладення договору банківського від 18.06.2014 № 349709 та транзакції /операції з залучення коштів на рахунок НОМЕР_1 здійснено з порушенням нормативів НБУ, та незважаючи на заборону Національного банку України укладати в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» депозитні договори, відкривати рахунки та проводити операції за ними.

Крім того, відповідач - 1 вважає, що з огляду на виписку по особових рахунках, позивачем грошові кошти до каси Банку не вносились, оскільки за 18.06.2014 було проведено по кредиту каси та по дебету однакова сума коштів, докази чого наявні в матеріалах справи. Це ставить під сумнів фактичність здійснення касових операцій, а саме, відповідач вважає, що відбулось штучне створення обов'язку банку, а в подальшому Фонду щодо відшкодування коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

За результатами перевірки правочинів на предмет їх нікчемності уповноваженою особою було видано наказ № 178/1 від 22.12.2014, яким було визнано нікчемним правочин зокрема і Договір банківського вкладу від 18.06.2014 № 349709 між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 з підстав передбачених п.7 ч.3 ст.38 Закону.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону Уповноважена особа Фонду має право звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

У повідомленні про нікчемність правочину в тому числі договору банківського вкладу від 18.06.2014 № 349709 вказано, що ПАТ «Європейський газовий банк» в особі Уповноваженої особи звернувся з заявою до МВС України стосовно відкриття кримінального провадження.

А відтак адміністративний позов на на час розгляду справи не може бути задоволений, проте позивач може захистити своє право після встановлення всіх обставин правоохоронними органами України.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, проте зазначає, що позивач може захистити своє право у випадку спростування правоохоронними органами відсутності кримінальних дій при укладенні договору банківського вкладу від 18.06.2015 № 349709 та щодо правомірності проведення трансакцій грошових коштів по зазначеному договору.

Згідно з вимогами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, відповідачем-1 та відповідачем-2, як суб'єктами владних повноважень, було доведено суду правомірності їх дій (бездіяльності).

Натомість позивач не надав суду відповідні обґрунтування, що підтверджуються допустимими доказами у справі, щодо протиправності дій (бездіяльності) відповідачів.

Враховуючи вищевикладене у зв'язку з відсутністю на час розгляду справи в адміністративному суді інформації щодо спростування правоохоронними органами порушень вимог чинного законодавства ПАТ «Європейський газовий банк» щодо укладення договору вкладу у тому числі договору № 349709 від 18.06.2014 та враховуючи вищенаведене в сукупності та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя: Я.І. Добрянська