Справа № 22-а-21320/11
Суддя: Братіщева В. В.
Дата ухвалення: 2011-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 ( 3 ) Доповідач Братіщева Л.А.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Соколан Н.О., Михайлів Л.В.

розглянувши у м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного Фонду України в Саксаганському районі на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Саксаганському районі про зобовязання перерахувати пенсію та додаткову пенсію, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (надалі УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу) про визнання неправомірними дій посадових осіб і зобовязання виконати перерахунок пенсії, посилаючись на те, що їй, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи з 01.07.2006 року не проводиться перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просила суд зобовязати УПФУ в Саксаганському районі здійснити перерахунок у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням 6 мінімальних пенсій за віком; зобовязати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.07.2006 року та стягнути з УПФУ на її користь 77883,27грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобовязано УПФУ в Саксаганському районі перерахувати за серпень-грудень 2008 року ОСОБА_1 основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до вимог ст. ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Саксаганськкому районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» й не враховано, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ЧАЕС визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим УПФУ в Саксаганському районі м. Кривого Рогу правомірно виплачує на користь позивача додаткову пенсію в розмірі, встановленому Постановами Кабінету Міністрів України «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»від 16.07.2008 року № 654. Крім того, судом першої інстанції не звернуто уваги на відсутність бюджетних асигнувань для виплати пенсії.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення серії А №087181 виданого 15.01.1988 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом ІІІ групи, інвалідність повязана з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період з серпня 2008 року по грудень 2008 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01.01.2006 року по липень 2008 року включно, суд першої інстанції керувався ст.ст. 99, 100 КАС України та виходив з пропуску позивачем строку для звернення до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визнано підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІII групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими шести мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.50 зазначеного закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІII групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст.53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію згідно ст.ст.50, 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не оспорюється відповідачем.

ОСОБА_1 звернулася 30.06.2009 року із заявою про перерахунок їй пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, 14.07.2009 року одержала відмову Управління.

Встановлено, що Управління нараховувало та виплачувало позивачці основну та додаткову пенсію відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремих категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», від 28.05.2008 року №530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 26.07.1996 року №831 «Про підвищення розмірів пенсій, призначених до 1 серпня 1996 р., та порядок обчислення пенсій, що призначаються після 1 серпня 1996 року»та від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що основна та додаткова пенсії позивачу згідно ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009-2010 роки не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 17.08.2008 року розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із розміру, встановленого Постановами Кабінету Міністрів України «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05.2008 року та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу в період з 30.10.2008 року по 01.06.2010 року застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згадані вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст., ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії встановлюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, не підлягає застосуванню, оскільки згідно з положеннями частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Застосування зазначеної вище Постанови Кабінету Міністрів України істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Безпідставні, також, посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно яких, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії, суд першої інстанції не визначив початкову та кінцеву дату періоду здійснення перерахунку.

За таких обставин, колегія суддів, вважає необхідним змінити постанову суду, вказавши період зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу перерахувати основну та додаткову пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно початкову та кінцеву дату проведення перерахунку у 2008 році, а саме: з 17.08.2008р. по 31.12.2008 року.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 лютого 2010 року змінити, вказавши період зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу перерахувати основну та додаткову пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно початкову та кінцеву дату проведення перерахунку у 2008 році, а саме: з 17.08.2008р. по 31.12.2008 року.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: