Справа № 2-а-2587/11
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу: 30.01.2012
Справа № 2-а-2587/11
Номер провадження 2-а/818/13/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

30 січня 2012 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Катрушенко А.С. розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Контрольно-ревізійного управління в Запорізькій області про скасування постанови про накладенні адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 27.01.2012 року замінено неналежного відповідача КРУ в Запорізькій області, належним відповідачем Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області.

У позовній заяві позивач вказує наступне.

Він працює на посаді виконаючого обовязки директора виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з 31.10.2011 року згідно від 27.10.2011 року №545-к по теперішній час. До 30.10.2011 року він працював на посаді директора виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на підставі наказу №1 від 02.07.2001 року.

22.12.2011заступником начальника КРУ в Запорізькій області ОСОБА_2, відносно нього було винесено постанову №1015/1 про накладенні адміністративного стягнення за частиною 1 статті 164-2 КУпАП.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач просить скасувати вищезазначену постанову та закрити справу у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача Державної фінансової інспекції в Запорізькій області ОСОБА_3, ОСОБА_4, проти позову заперечують. Вважають що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164-2 КУпАП. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою заступника начальника КРУ в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення №1015/11 від 22.12.2001 року, виконуючого обовязки директора Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1, визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 221 грн..

В постанові зазначено, що протягом 2009-2010 років Запорізьким обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності закупелно путівки на дитяче оздоровлення за повну вартість з перевищенням гранічних норм витрат на організацію харчування (у частині набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей, що призвело до зайвих витрат коштів ФСС з ТВП на загальну суму 332,42 тис. грн. (в т.ч. у 2009 році в сумі 100,84 тис. грн., у 2010 році в сумі 231,58 тис. грн.) та до ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку, що є порушенням ч.3 ст.8, ч.1 ч.8 ст.9 Закону України від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»(зі змінами); п.1.6 розділу 1 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №17; п.1.1. п.1.2 Постанови правління Фонду соціального страхування с тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №10 «Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами сімей застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2009 рік; п.1.1, п.1.2 Постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 15.04.2010 року №9 «Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами сімей застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2010 рік»і передбачає відповідальність за частиною 1 статті 164-2 КУпАП. Порушення встановлено в Запорізькому обласному відділенні Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 22.11.2011 року. Акт ревізії від 22.11.2011 №040/0033.

Дослідивши матеріали, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.164-2 КУпАП.

Згідно п.1.6 Порядку фінансування оздоровлення дітей застрахованих осіб у дитячих закладах оздоровлення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №17 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.06.2009 року №502/16548, кошти фонду виділяються на організацію харчування (у частині вартості набору продуктів харчування) лікування та культурне обслуговування дітей у межах граничних норм витрат.

Згідно ст.48 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»від 18.01.2001 року За рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування санаторіїв-профілакторіїв підприємств, установ, навчальних закладів та організацій, утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл, дитячих оздоровчих таборів і позашкільного обслуговування, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків в порядку, визначеному правлінням Фонду.

Відповідно до п. 1.7. Порядку, правління відділення Фонду відповідно до кошторису програми відділення Фонду щодо відновлення здоровя застрахованих осіб і членів їх сімей щорічно визначає: загальну суму коштів Фонду на часткове фінансування оздоровлення дітей у дитячих закладах оздоровлення на поточний рік і норми витрат на харчування (у частині вартості набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей у межах граничних норм витрат (п.1.7.1).

Відповідно до п.2 постанови правління Фонду соціального страхування с тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №10 «Про затвердження граничних норм витрат на харчування, лікування та культурне обслуговування дітей, які є членами сімей застрахованих осіб, у дитячих закладах оздоровлення на 2009 рік»виконавчим дирекціям відділень Фонду здійснювати часткове фінансування оздоровлення дітей у дитячих закладах оздоровлення у межах асигнувань, передбачених кошторисами програм відділень Фонду щодо відновлення здоровя застрахованих осіб і членів їх сімей на 2009 рік із зазначеною метою.

Відповідно до п. 1.8. Порядку правління відділення Фонду може приймати рішення щодо придбання путівок до дитячих закладів оздоровлення за рахунок коштів Фонду за повну вартість на суму в розмірі до 20 відсотків асигнувань, передбачених кошторисом програми щодо відновлення здоровя застрахованих осіб і членів їх сімей із зазначеною метою.

З розяснень Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової працездатності №07-35-3469 від 05.12.2011 року, №01-16-3558 від 15.12.2001 року, вбачається наступне.

У відповідності до ст.48 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»та на підставі пункту 1.6 Порядку №17 щорічно для здійснення часткового фінансування оздоровлення дітей правлінням Фонду затверджуються граничні норми витрат, виходячи з яких, визначається розмір дотації, тобто частина вартості путівки до дитячого закладу оздоровлення, яку органи Фонду планують виділяти у відповідному фінансовому році страхувальникам для закупівлі ними путівок.

Порядком №17 передбачено здійснювати фінансування оздоровлення дітей двома шляхами, а саме: проводити часткове фінансування оздоровлення дітей; придбати путівки до дитячих закладів оздоровлення за рахунок коштів Фонду за повну вартість.

Згідно п.1.7 Порядку №17 правління відділення Фонду відповідно до кошторису Приграми щодо відновлення здоровя застрахованих осіб і членів їх сімей щорічно визначає загальну суму коштів Фонду на часткове фінансування оздоровлення дітей у дитячих закладах оздоровлення на поточний рік і норми витрат на харчування (у частині вартості набору продуктів харчування), лікування та культурне обслуговування дітей у межах граничних норм витрат.

Вимоги п.2 постанови правління Фонду від 25.02.2009 року №1-, стосуються лише, часткового фінансування оздоровлення дітей у дитячих закладах оздоровлення у межах асигнувань, передбачених кошторисами програм відділень Фонду щодо відновлення здоровя застрахованих осіб і членів їх сімей на 2009 рік із зазначеною метою.

Згідно п.1.8 Порядку №17 правління відділення Фонду може приймати рішення щодо придбання путівок в дитячі заклади оздоровлення за повну вартість за кошти Фонду у розмірі 20% від суми передбаченій у кошторисі на ці цілі.

Повна вартість путівки визначається на підставі калькуляції, в якій враховані усі витрати дитячого закладу оздоровлення, які будуть здійснені в процесі оздоровлення дітей, тобто і ті, які не передбачені п.1.6 Порядку. Тому, даний пункт може бути застосований тільки при частковому фінансуванні і не розповсюджується на закупівлю за повну вартість.

Крім того, розяснення з питань застосування нормативно-правових актів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції, належиь до повноважень субєкта нормотворення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вимогами статті 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах постановлень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів правопорушення з боку позивача, який у свою чергу, будь-які порушення зі свого боку заперечує.

Тому, задовольняючи позов, суд скасовує оскаржувану постанову і закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1015/1 від 22 грудня 2011 року відносно ОСОБА_1, винесену заступником начальника КПУ в Запорізькій області ОСОБА_2, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В. Воробйов