Справа № 524/3099/15-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3099/15-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2015 року, м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.,

при секретарі - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії .

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 17.09.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення, яким зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської райоееої ради м. Кременчука нарахувати та виплатити їй матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань за 2010 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум.

На виконання вищезазначеної постанови Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист № 524/2693/14-а від 09.10.2014 року, який позивачем було пред'явлено на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

27.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 524/2693/14-а.

Позивач вважає вищевказану постанову незаконною, у зв'язку з чим просить суд визнати неправомірною бездіяльність УДВС ГУЮ у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2014 року по справі № 524/2693/14-а в частині не виконання всіх передбачених ЗУ "Про виконавче провадження" заходів для повного виконання рішення суду; визнати неправомірними дії УДВС ГУЮ у Полтавській області щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2015 року; визнати незаконною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 27.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження № 45672980 та скасувати її, зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області невідкладно вчинити всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи для повного виконання постанови.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надіслав суду заперечення, в якому просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі представника УДВС ГУЮ у Полтавській області.

Третя особа в судове засідання не з'явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області у адміністративній справі № 524/2693/14-а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб за 2010 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати, з урахуванням виплачених сум.

На виконання постанови суду видано було виконавчий лист № 524/2693/14-а, який стягувач пред'явив на виконання до відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Полтавській області.

На підставі ст. 89 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв'язку з несвоєчасним виконанням боржником рішення суду, постановами державного виконавця від 13.01.2015 року та 27.03.2015 року на боржника накладено штрафи 680 грн. та 1360 грн. - відповідно.

03 грудня 2014 року державним виконавцем направлено до УМВС України в Полтавській області подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 27.03.5015 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання передбачених законом. Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів також посадових осіб відповідно до законів України

Згідно зі статтею 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до вимог чинного законодавства та з огляду на обставини, які викладені в позовній заяві, суд зазначає, що державний виконавець зобов'язаний перевірити причину невиконання боржником зобов'язань.

Таким чином, для прийняття рішення щодо застосування санкцій, передбачених ч. 1 ст. 89 цього Закону державний виконавець повинен встановити два факти: по-перше, що судове рішення не виконано, по-друге, що рішення суду не виконано без поважних на те причин.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Складовою принципу верховенства є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву: "Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства. який є невід'ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов'язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)" (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: «Hasan and Chaush v. Bulgaria»).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд.

У справі "Case of Hornsby v. Greece" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

За таких обставин, суд приходить до висновку що відповідач прийняв рішення про закінчення провадження з порушенням вимог ч.1 та 3 ст. 2 КАС України, оскільки воно прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії відповідача в частині прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження є передчасними, а позовні вимоги щодо визначення незаконності постанови державного виконавця та її скасування є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

На думку суду, немає підстав для визнання неправомірною бездіяльність УДВС ГУЮ у Полтавській області при примусовому виконанні постанови та дії щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, адже з матеріалів позовної заяви вбачається, що державним виконавцем вчинялися дії по виконанню рішення суду. Суд також не вбачає підстав для зобов'язання відповідача вчинити всі передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи для повного виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.09.2014 року, оскільки права позивача суд захистив шляхом скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Дрібної Ю.А. від 27.03.2015 року ВП № 45672980 про закінчення виконавчого провадження про зобов'язання виконавчого комітету Автозаводської Районної ради міста Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2012 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: