Справа № 2а-7494/2011
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-7494/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Бесараб Н.В.
Суддя-доповідач: Троян Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду місті Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просив суд визнати

відмову відповідача щодо не нарахування щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком неправомірною; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком за період з 29.12.2010 до судового рішення з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для які втратили працездатність.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2011 року позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволені адміністративного позову.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є дитиною війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак, всупереч вищезазначеній нормі закону позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру підвищення пенсії позивачеві застосуванню підлягають норми Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У свою чергу, цим Законом передбачено, що розмір підвищень пенсій має обраховуватися у відсотковому відношенні до мінімального розміру пенсії за віком. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Колегією суддів враховується, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому, статтею 19 вказаного закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку підвищення пенсії позивачу як дитині війни.

Таким чином, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону, таким чином здійснив порушення охоронюваних прав та інтересів позивача.

Однак, колегія суддів щодо задоволення судом першої інстанції позовних вимог про зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу недоплаченої, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за період з 29.12.2010 по 22.07.2011, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що пенсія, передбачена наведеними нормами має щомісячний характер, то позивач повинен була дізнатися про виплату їй такої пенсії у менших розмірах, з моменту призначення.

Згідно із частини першої ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулась з позовом 28.09.2011 (дата реєстрації судом першої інстанції), водночас доказів поважності пропущення строків звернення до адміністративного суду не подав.

Таким чином, судова колегія вважає, що на підставі ст. ст. 99, 100 КАС України позовні вимоги за період з 29 грудня 2010 року по 27 березня 2011 року включно, необхідно залишити без розгляду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2014 року у справі №К/800/52590/14.

Підсумовуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання протиправними дій відповідача по не виплаті щомісячної державної соціальної допомоги за період з 28.09.2011 по 22.07.2014 включно.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв'язку з цим виникає необхідність у частковому задоволені апеляційної скарги та відповідно у скасуванні постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області - задовольнити.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2011 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 в частині вимог за період з 29 грудня 2010 року по 27 березня 2011 року включно - залишити без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 коштів відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лисянському районі Черкаської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з підвищеням її на 30% від мінімальної пенсії за віком, з урахуванням її змін, розмір якої встановлено частиною першою ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 28 березня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з урахуванням виплачених коштів.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердлхліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.