Справа № 2-а-644/11
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2011-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-644/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2011 р. Лебединський районний суд Сумської області

в складі:суддІ: ОСОБА_1

при секретарі Соколовій Н.О.

з участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови ВМ1 № 142922 від 03.03.2011 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 03 березня 2011 року інспектором ДПС Охтирського взводу ДПС ОСОБА_4 була винесена постанова про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п.12.4 Правил дорожнього руху, а саме про те, що він керуючи автомобілем АУДІ, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Охтирка по вул.Леніна рухався зі швидкістю 83 км/год., яка була зафіксована приладом «Беркут», чим перевищив максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач з такими діями інспектора ДПС відділу ДАІ не погоджується оскільки при складанні протоколу інспектором не були взяті до уваги його пояснення, що він рухався в межах дозволеної швидкості, встановленої правилами дорожнього руху, а також те, що крім нього попереду рухалися, ще два автомобілі, один з яких повернув в сторону, а другий продовжив рух прямо. Вважає, що приладом «Беркут» була зафіксована саме швидкість попереднього автомобіля. Оскільки час руху його автомобіля не співпадає з часом зафіксованим приладом «Беркут». Отже інспектором була здійснена оцінка доказів за своїм внутрішнім переконанням, яка не ґрунтувалася на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Також інспектором не було зясовано наявність обставин, що помякшують відповідальність, чим грубо порушено вимоги ст.280 КУпАП. Постанова про накладення на нього стягнення була винесена відразу, що обмежило його право скористатися юридичною допомогою. Крім того не було додано доказів зафіксованого порушення правил дорожнього руху, які б містили інформацію про місце, час скоєння порушення, чітке зображення автомобіля порушника. Тому просить суд скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

У судовому засiданнi позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. При цьому зазначив, що фіксація порушення Правил здійснювалася не в автоматичному режимі, а інспектором ДПС, яким не було достовірно встановлено його провину у встановленому правопорушенні, враховуючи те, що окрім його автомобіля по дорозі рухалися і інші автомобілі, тому притягнення його до відповідальності вчинено з порушенням вимог ст. ст.254, 256, 268 та 280 КУпАП. Тому просить постанову скасувати, як незаконну в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимог не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають з адміністративних правовідносин i на пiдставi ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягають задоволенню, так як у судовому засiданнi було встановлено, що: 03 березня 2011року інспектором ДПС Охтирського взводу ДПС була винесена постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного штрафу в розмірі 255 грн. за порушення Правил дорожнього руху, а саме перевищення швидкості руху на 23 км/год по вул.. Леніна в м. Охтирка, рухався із швидкістю 83 км/год, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Судом встановлено, що контроль руху автомобіля, що належить позивачеві за допомогою радіолокаційного вимірювача швидкості «Беркут»здійснював інспектор ДПС Охтирського взводу ДПС, що на думку суду є свідченням того, що фіксація правопорушення всупереч вимог ч.1 ст. 14-1 КУпАП здійснювалася технічними засобами, які працювали не в автоматичному режимі, оскільки його включення виключення, а також спрямування дії здійснювалось особою з урахуванням дорожньої обстановки та інших обставин, які могли суттєво вплинути на обєктивність та результати встановлення факту порушення Правил дорожнього руху.

Суд вважає, що в даному випадку особа, яка здійснювала фіксацію та виявила правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою радіолокаційного вимірювача швидкості «Беркут»повинна була відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, керуючись при цьому положенням ст. 256 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові відповідача про адміністративне правопорушення, складеного відносно позивача відсутні дані у спростування доводів позивача і які б у свою чергу свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАп.

Так як цього не було зроблено, що суперечить вимогам вказаних норм КУпАП, суд вважає безпідставним та незаконним притягнення позивача до адміністративної відповідальності з цих підстав.

Судом встановлено, що притягнення позивача до відповідальності за викладених вище умов здійснено з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, а саме постанова була винесена відразу, чим було обмежено позивача в праві скористатися юридичною допомогою. Ці вимоги закону відповідачем були грубо порушені, а тому і з цих підстав суд вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконним.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду конкретних правових доказів правомірності свого рішення у запереченнях адміністративного позову.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 6, 10, 11, 12, 14, 70, 71, 99, 102, 159-163 КАС України ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ВМ1 № 108480 від 03 березня 2011 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягаєотримання.

СуддяОСОБА_1