Справа № 357/2506/15-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/2506/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Дмитренко А.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 позовну заяву залишено без розгляду в частині вимог за період з 01.01.2014 по 12.06.2014 включно

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги, в яких апелянти просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно з матеріалами справи, позивач належить до числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Білій Церкві і одержує пенсію по другій групі інвалідності від захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, в розмір пенсії входить: додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю; доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області з заявою в якій просив здійснити з 1 січня 2014 року перерахунок та виплату державної пенсії у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11.12.2014 позивач отримав від Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області листа № 940/М-01 від 09.12.2014, яким було відмовлено у перерахунку.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову частково.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належить до числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ у м. Білій Церкві Київської області і одержує пенсію по другій групі інвалідності від захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, в розмір пенсії входить: додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю; доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії по другій групі інвалідності особам, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим - 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам другої групи має становити 75 % від мінімальної пенсії за віком згідно до ст.50 вказаного Закону.

Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встанов лених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 даної статті громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю-одна мінімальна заробітна плата.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, 14.06.2014 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19.06.2011.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік», ч. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2012-2013 роках положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідний рік.

Визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011, яка набрала чинності 23.07.2011 на виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 р. N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено розміри виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розміри виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі і виплат належних позивачеві.

Разом з тим, починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 9 статті 1 Закону України № 1622-VII від 31.07.2014 ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік», доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII ,,Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, відповідно до якого норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Отже, з 01.01.2014 до набрання чинності Законом України № 1622-VII ,,Про внесення змін до Закону України ,,Про державний бюджет України на 2014 рік» положеннями Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2014 рік» правове регулювання правовідносин щодо виплати пенсії та додаткової пенсії особам, які мають статус осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими законами, крім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - не здійснювалося.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року № 1622-VII, тобто з 03.08.2014, розмір виплат визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.

Оскільки спірні виплати, передбачені ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», недоплата яких є предметом даного спору, мають регулярний щомісячний характер, то шестимісячний строк звернення до суду в даному випадку спливав по закінченню, кожного календарного місяця, оскільки саме тоді позивач повинен був дізнаватися про порушення своїх прав та інтересів щодо отримання в повному розмірі зазначених виплат.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії в період з 13.06.2014 по 02.08.2014 відповідно до ст. 39, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відповідності до ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями абз. 7 п. 4 ч. 1 ст. 163 та абз. 5 п. 4 ч. 1 ст. 207 КАС України передбачено зазначення у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної встановленого судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Згідно вказаних норм права зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком. Питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.

Звернення позивача до суду із заявою про встановлення строку для подачі звіту про виконання судового рішення - не передбачено.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено в задоволенні позовної вимоги про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області подати до суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2015 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.