Справа № 810/1164/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року 810/1164/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості від товарів від 27.08.2014 № 100250002/2014/000273/2, № 100250002/2014/000274/2, № 100250002/2014/000276/2 та № 100250002/2014/000275/2.

В обґрунтування позову зазначає, що при митному оформленні товарів, які ввозились на митну територію України, ним було визначено їх митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту). Цей показник було заявлено у митних деклараціях, до яких були додані усі документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраного методу її визначення згідно з переліком, визначеним Митним кодексом України. Також позивач зазначив, що крім обов'язкових документів до митного органу були подані додаткові документи, які, на думку позивача, не мають розбіжностей, відтак вважає повністю підтвердженим складову митної вартості імпортованих товарів, а тому наполягає на безпідставності прийнятих відповідачем рішень. Однак, митний орган безпідставно не погодився із заявленою позивачем митною вартістю товарів та незаконно прийняв рішення про коригування їх митної вартості. За наведених обставин, позивач вважає протиправними та просить позов задовольнити повністю шляхом їх скасування.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав письмове заперечення, відповідно до якого рішення про коригування митної вартості товарів прийнято на товар "свиняча печінка морожена, торговельна марка Danish Crown, виробник Danish Crown, країна виробництва Данія". Після проведення митних процедур встановлено, що документи, подані до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відсутня така складова митної вартості як вартість робіт пов'язаних із пакуванням та не виконується умова наявності всіх складових митної вартості. Відповідно до пункту 8 контракту від 26.12.2013 № 182 передбачено умови оплати 30 днів з моменту отримання товару, про те в наданих інвойсах зазначається 30 днів від дати інвойсу. В довідках про транспортні витрати відсутня інформація, що підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, не вказано вартість окремих складових транспортних витрат таких, як завантаження, розвантаження, також не вказано номер СМR, що не дозволяє ідентифікувати оцінювані товари.

В довідці про транспортні витрати зазначається, що вантаж не страхувався. До митного оформлення надається страховий поліс компанії "Граве Україна" та договір страхування від 15.07.14 № 101014611 в розділі 1 п 1.1.1 зазначаються умови страхування а саме наявність додатку № 1 Повідомлення в якому зазначається опис вантажу, маршрут, номери інвойсу страхові суми, та відповідно до розділу 3 договору сума страхування відповідно до додатку - Бордеро Додаток №2. Повідомлення та Бордеро додані до контракту але не містять інформації щодо маршруту перевезення, франшизи, страхової премії, тобто не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів а саме в сумі страхування.

Наданий документ в якості копії митних декларацій країни відправлення не містить печатки відправника, інформації щодо умов поставки. Графа 37 наданого документа не містить інформації щодо митних процедур. Що не дає можливості встановити в якому режимі знаходився товар в країні відправлення. Інформація яка надана з мережі інтернет з сайту http://www.alibaba.com зазначено вартість печінки мороженої свинячої 0,65 USD/кг на умовах поставки FOB з невідомого місця завантаження, що унеможливлює визначення митної вартості для даного товару, так як неможливо врахувати всі витрати при поставці товару в Україну. Стосовно інформації яка наявна на сайті WWW.alibaba.com повідомляє, що на вищезазначеному ресурсі також наявні наступні ціни на продукцію "свиняча печінка морожена" http://www.alibaba.com/product-detai/Frozen-Pork-Liver_155200961.html - 750 EUR/t. Враховуючи вищевикладене, орган доходів і зборів прийняв рішень про коригування митної вартості товарів від 27.08.2014 № 100250002/2014/000273/2, № 100250002/2014/000274/2, № 100250002/2014/000276/2 та № 100250002/2014/000275/2.

На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позову повністю за безпідставністю вимог.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" є юридичною особою, код за .

Суд встановив, що 26.12.2013 між "Danish Crown А/S" - Данія (Продавець) та ТОВ "Фоззі-Фуд" (Покупець) укладено контракт № 182, відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує м'ясну продукцію (товар) в асортименті, кількості та за ціною у відповідності до інвойсів.

Відповідно до розділу 2 контракту №182 від 26.12.2013 ціна на товар зазначається в інвойсах на кожну партію. Ціна включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, завантаження, витрат на митне оформлення вантажу в країні Продавця. Валюта контракту - євро. Загальна сума контракту - 2 000 000,00 євро.

На виконання умов контракту №182 від 26.12.2013 ТОВ "Фоззі-Фуд" імпортувало на митну територію України наступний товар: свинячу печінку морожену без наявності теплової та кулінарної обробки, не консервована, код УКТЗЕД , виробник Danish Crown A/S, який заявлений до митного оформлення відповідно до поданих Київській міжрегіональній митниці Міндоходів митних декларацій від 26.08.2014: № 100250002/2014/067807 (поставка № 381); № 100250002/2014/067808 (поставка № 382); № 100250002/2014/067809 (поставка № 383);№ 100250002/2014/067813 (поставка № 384).

На підтвердження задекларованої митної вартості ТОВ "Фоззі-Фуд" надало наступні документи, які відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами (d 1602); міжнародну автомобільну накладну (CMR) (2730); рахунок-фактуру по договору про перевезення вантажу (3004); довідку про транспортні витрати (3007); інвойс(3105); страховий поліс (3530); доповнення до зовнішньоекономічного контракту №1 (4103); зовнішньоекономічний контракт (4104); договір на перевезення вантажу (4301); ветеринарні свідоцтва форм Ф-1,Ф-2 (5053); ветеринарні свідоцтва форм Ф-1,Ф-2 (5053); інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (5501); інформацію про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару (5503); інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (5504); резервну позицію (5511); сертифікат про походження товару загальної форми (7011); сертифікат виробника (9000); заяву на перевезення вантажу автомобільним транспортом (9000).

26.08.2014 митний орган повідомив декларанта ТОВ "Фоззі-Фуд", що відповідно до статті 53 Митного кодексу України необхідне подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, а саме: транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписок з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів); копії митних декларацій країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованою експортною організацією, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

27.08.2014 TOB "Фоззі-Фуд" додатково надало витребовуваний митним органом пакет документів, що підтверджується листами вих. № 1473 по поставці № 381, вих. № 1474 по поставці № 382, вих. № 1475 по поставці № 383, вих. № 1476 по поставці № 384, а саме: роздруківку станом на 27.08.2014 з сайту http://www.alibaba.com/products/FO/pork_liver.html стосовно вартості печінки мороженої свинячої; прайс-листи; комерційні пропозиції; генеральний договір добровільного страхування вантажів №101014611 від 06.12.2013; копії митних декларацій країни відправлення; довідки про вартість перевезення товару; рахунки-фактури до договору про перевезення вантажів; договір про перевезення вантажів №L-228 від 10.06.2010р; заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Окрім того, у вказаних листах декларант TOB "Фоззі-Фуд" зазначив, що оскільки п. 8.1. Контракту передбачено, що оплата здійснюється через 30 календарних днів з дати інвойса, то надати виписку із бухгалтерської документації на даний момент не має можливості, оскільки товар ще не оплачений.

Того ж дня, 27.08.2014 митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товару (копії додаються): №100250002/2014/000273/2 (поставка №381); №100250002/2014/000274/2 (поставка № 382); № 100250002/2014/000276/2 (поставка № 383); № 100250002/2014/000275/2 (поставка № 384).

Після цього, з метою випуску продукції у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 263 Кодексу, TOB "Фоззі-Фуд" надало нову митну декларацію з урахуванням відкоригованої суми митної вартості товару.

14.11.2014 TOB "Фоззі-Фуд" звернулося до Митного органу із заявою на визнання заявленої ним митної вартості товару та скасування рішення про коригування митної вартості товару.

У вказаній заяві TOB "Фоззі-Фуд" надало пояснення про відсутність розбіжностей в поданих документах, а також на підтвердження митної вартості товару надало такі додаткові документи: роздруківку з сайту http://www.pigua.info/ru/euworld/258/ стосовно падіння цін на ринку свинини в Данії; копію витягу із бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків» Державного підприємства «Держзовнішінформ» № 09 (215) за 2014 рік стосовно тенденцій зниження ціни на м'ясну продукцію із свинини; копію платіжного доручення від 17.09.2014 року № 1213 на суму 26 598,88 Євро (відносно сплати інвойсів по оскаржуваним рішенням); копію виписки із банку відносно платіжного доручення від 17.09.2014 року № 1213; копію виписки із бухгалтерської документації по товару від 01.10.2014 року (відносно інвойсів по оскаржуваним рішенням); копію акту виконаних робіт по перевезенню № 007703 від 28.08.2014 року (відносно рішення від 27.08.2014 року № 100250002/2014/000273/2); копію акту виконаних робіт по перевезенню № 007704 від 28.08.2014 року (відносно рішення від 27.08.2014 року № 100250002/2014/000274/2); копію акту виконаних робіт по перевезенню № 007705 від 28.08.2014 року (відносно рішення від 27.08.2014 року № 100250002/2014/000276/2); копію акту виконаних робіт по перевезенню № 007706 від 28.08.2014 року (відносно рішення від 27.08.2014 року № 100250002/2014/000275/2); копії 4-х повідомлень про страхування; копії Бордеро.

Однак, не зважаючи на це, митний орган відмовив у скасуванні оспорюваних рішень.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням; відповідно до частини двадцять першої статті 58 Митного кодексу України, використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об'єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Отже, якщо до ціни товару включалися такі складові витрати, як вартість робіт пов'язаних з пакуванням, які вже фактично були сплачені, то вартість даних робіт не додається до митної ціни товарів.

Відповідно до пункту 2 контракту від 26.12.2013 № 182 ціна включає в себе вартість продукції, тари, термоусадочної упаковки, маркування навантаження, витрати з митного оформлення товару в країні продавця. Тобто відсутня така складова митної вартості як вартість робіт пов'язаних із пакуванням та не виконується умова наявності всіх складових митної вартості.

Відповідно до пункту 8.1 вищезазначеного контракту, оплата за поставлений товар здійснюється через 30 днів з моменту отримання товару.

На думку відповідача, умови оплати в пункті 8.1 вищезазначеного контракту не відповідають товаросупровідним документам. В наданих інвойсах зазначені інші умови оплати (30 днів від дати інвойсу) ніж у пункті 8.1 зовнішньоекономічного контракту від 26.12.2013 № 182 (30 днів з моменту отримання покупцем товару).

Однак, згідно з пунктом 2 контракту від 26.12.2013 № 182, ціна за товар може бути знижена за взаємною згодою сторін, що може бути підтверджено будь-яким з перелічених документів, у яких буде вказана вартість на конкретну партію товару: інвойсом, специфікацією на товар, листом продавця, додатковою угодою.

Отже, в оскаржуваних позивачем рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що умови оплати в інвойсі не відповідають умовам оплати по контракту.

З вищевказаними твердженнями відповідача суд не погоджується з огляду на таке.

В пункті 8.1 контракту від 26.12.2013 № 182 передбачено, що оплата здійснюється через 30 днів з дати отримання товару і за умови надання повного комплексу документів.

В пункту 2 контракту від 26.12.2013 № 182 зазначено, що ціна за товар може бути знижена за взаємною згодою сторін.

Крім того суд зазначає, що контроль митної вартості відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, а не шляхом перевірки виконання сторонами зовнішньоекономічного договору, його умов щодо строків оплати тощо, що не належить до компетенції митного органу.

Позивачем здійснено повну оплату вартості товарів у сумі, зазначеній в інвойсах, прайс-листах, комерційних пропозиціях та експортних деклараціях країни відправлення, що підтверджується наданими позивачем до митного органу платіжними дорученнями тощо.

Отже, зазначені на думку митного органу розбіжності щодо умов оплати під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки сторони мали правові підстави погодити в інвойсах інші умови оплати, що, зокрема, не впливає на числові значення митної вартості, тому відповідач не мав правових підстав посилатися на зазначене як на підставу для невизнання заявленої позивачем митної вартості.

На думку відповідача, додаткові документи, що були надані ТОВ "Фоззі-Фуд", не могли бути підставою для перегляду рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару, оскільки документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів прийняв письмове рішення про коригування митної вартості товарів відповідно до положень статті 55 Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований у зв'язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої органом доходів і зборів, з дотриманням умов, зазначених у статті 59 Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосований у зв'язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої органом доходів і зборів з дотриманням умов, зазначених у статті 60 Кодексу.

Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосований у зв'язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до положень статті 62 Кодексу.

Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не застосований у зв'язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у статті 63 Митного кодексу України.

Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 7 Митного кодексу України передбачено, що державну митну справу становлять визначені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

На підтвердження митної вартості товару, позивачем було надано митному органу пакет документів, передбачений статтею 335 та частиною другою статті 53 Митного кодексу України, про що вказано у МД та картках відмови. Перелік наданих документів наведений у графі 44 вищезазначених нових МД, які подані після винесення оскаржуваних рішень, карток відмови.

Факти, які на думку відповідача вплинули на коригування - використані декларантом відомості не підтверджені документально.

Також, в оскаржуваних рішеннях зазначено, що митна вартість визначена за резервним методом. Процедура консультацій між митним органом та декларантом проведена.

Відповідно до частини другої статті 263 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв'язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

З метою декларування товарів на підставі прийнятих рішень, ТОВ "Фоззі-Фуд" були подані нові МД.

Відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4)обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідачем не вказано: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірних рішеннях, а лише містяться посилання на норми закону. Крім того, митним органом не зазначено це в письмовому поясненні, після митного оформлення товарів.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Проте, представники митного органу не довели декларанту про те, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Під час митного оформлення товарів, за якими були винесені оскаржувані рішення, позивачем надавались усі необхідні основні документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Будь-яких розбіжностей у зазначених документах митним органом не було вказано. При цьому, митний орган не вказує, які саме факти чи складові митної вартості потрібно підтвердити запитуваними документами. Не вказується і причини та підстави необхідності надання таких документів, а також не вказується про будь-які розбіжності чи наявні ознаки підробки в таких основних документах.

Слід врахувати, що право митниці на витребування додаткових документів закон тісно пов'язує з наявністю розбіжностей чи ознак підробки у основних документах, які повинні доводитись митним органом при витребовуванні додаткових документів. Однак, відповідач жодним чином не вказує на наявність розбіжностей чи ознак підробки в поданих документах, а лише безпідставно витребовує додаткові, що є явним порушенням митного законодавства.

Крім того, зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що всі відомості, необхідні для перевірки числового значення складових митної вартості, наявні.

У зв'язку з цим суд вважає витребовування додаткових документів безпідставними. При цьому, Митний кодекс України зобов'язує надавати ці документи лише у разі їх наявності у декларанта.

Позивач зазначив, що на час винесення оскаржуваних рішень, у останнього були відсутні наступні документи: виписки з бухгалтерської документації у зв'язку з передбаченою післяплатою за товар та неможливістю поставки товару на облік до закінчення його митного оформлення.

Листом Міндоходів України від 31.03.2014 вих. № 7420/7/99-99-24-02-04-17 "Щодо додержання законодавства України з питань визначення митної вартості" передбачено, що Кодексом визначений виключний перелік підстав для запиту додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. До таких підстав, вiдповiдно до частини третьої статті 53 Кодексу віднесено: наявність в документах, які підтверджують митну вартість товарів, розбіжностей; наявність в документах, які підтверджують митну вартість товарів, ознак підробки; вiдсутнiсть в документах, якi пiдтверджують митну вартiсть товарiв, всiх вiдомостей, що пiдтверджують числовi значення складових митної вартостi товарiв, чи вiдомостей щодо цiни, що була фактично сплачена або пiдлягає сплатi за цi товари.

Додаткові документи відповідно до частини четвертої статті 53 Митного кодексу України запитуються органом доходів i зборiв виключно у випадку наявності у останнього підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок мiж продавцем i покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартiсть.

Iнших пiдстав для запиту додаткових документiв законодавством України з питань державної митної справи не встановлено.

У випадку встановлення визначених законодавством пiдстав для запиту додаткових документiв, посадова особа органу доходiв i зборiв здiйснює письмовий запит додаткових документiв iз зазначенням конкретних документiв, якi необхiдно подати. При цьому, необхiднiсть надання окремих додаткових документiв повинна визначатися посадовою особою, виходячи з особливостей зовнiшньоекономiчної операцiї.

Рiшення про коригування митної вартостi товарiв приймається органом доходiв i зборiв виключно у випадках, якщо встановлено, що заявлено, зокрема, неповнi та/або недостовiрнi вiдомостi про митну вартiсть, в тому числi, невiрно визначено митну вартiсть товарiв.

Перелiк таких випадкiв є виключний та визначений частиною шостою статті 54 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу, що у рiшеннi про коригування митної вартостi товарiв повиннi обов'язково вказуватись визначенi Кодексом пiдстави його прийняття iз зазначенням конкретних джерел iнформацiї та вiдомостей у цих джерелах, що свiдчать про наявнiсть таких пiдстав.

Проте, митний орган вказаних вимог законодавства не дотримався.

Слід зазначити, що підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною другою статті 58 Митного кодексу України. Відповідно до вищевказаної норми, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Правову позицію з даного питання було викладено в постановах Верховного Суду України від 29.05.2012 по справі № 21-91а12 та від 11.09.2012 по справі № 21-262а12, зокрема в останніх було зазначено, що за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування цим органом переліку документів, передбачених пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, суд дійшов правильного висновку про протиправність рішення цього органу щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості. Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Таким чином ненадання декларантом всіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Суд зазначає, що митна вартість, визначена ТОВ "Фоззі-Фуд", повністю відповідає вартості подібного товару. У митного органу були відсутні обґрунтовані сумніви у визначені митної вартості без врахування інформації з інших джерел інформації, доступ до яких у відповідача не обмежений.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у митного органу була наявна інформація щодо вартості аналогічних товарів. Проте, митний орган з незрозумілих підстав не використав таку інформацію. При цьому, одним суб'єктам господарювання відповідач випускає у вільний обіг товари за значно нижчими цінами, ніж задекларовані були позивачем.

Відповідач посилається на неможливість застосування методу 2-а у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари; 2-б - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на подібні товари; 2в та 2г - не використані через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. Але, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, така інформація була наявна та доступна для відповідача, при цьому останній в порушення вимог Митного кодексу України, не використав її.

Таким чином, оскаржувані рішення містять протилежні визначення про відсутність інформації щодо подібних товарів та застосування такої інформації одночасно.

В рішеннях про коригування митної вартості товарів не зазначено докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товарів.

Відповідно до частини третьої статті 64 Митного кодексу України, митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

З аналізу положень пункту 2 та пункту 6 частини третьої статті 64 Митного кодексу України вбачається, що резервний метод не може бути визначений за мінімальною, а також максимальною митною вартістю, при цьому з двох альтернативних вартостей береться менша (про це свідчить положення зазначених вище пунктів "не визначається із системи вищої з двох альтернативних вартостей").

Згідно графи 33 розділу 2 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, як встановлено з вищевикладеного, відповідач в порушення вимог Митного кодексу України, не зазначає необхідної інформації в оскаржуваних рішеннях, що є підставою для визнання їх протиправними та, відповідно, їх скасування.

Відносно не проведення процедури консультацій, слід зазначити таке.

Згідно з частиною четвертою статті 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог графи 33 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу.

Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

В графі 33 оскаржуваних рішень зазначено, що процедура консультацій проведена та вказані причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів окрім резервного.

Зазначення даної обставини в оскаржуваних рішеннях не є достатнім доказом проведення консультації, у разі заперечення цього факту позивачем, так як консультація проводиться до прийняття рішення. Представник ТОВ "Фоззі-Фуд" заперечував даний факт.

Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів на підтвердження вжиття ним заходів з метою дотримання процедури консультацій.

Так, митне оформлення товарів здійснювалось шляхом електронного декларування. При цьому, ніякої іншої інформації, крім вимоги про надання додаткових документів та прийнятих рішень про коригування митної вартості до позивача не надходило, що свідчить про відсутність зі сторони митного органу будь якої мети щодо визначення основи вартості.

Також ТОВ "Фоззі-Фуд" не засвідчувало жодним чином запис у рішенні про коригування митної вартості про проведення консультацій, що також підтверджується матеріалами справи.

При цьому, в графі 33 рішень не зафіксовані результати проведеної консультації, а лише вказані причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів.

Митний орган в оскаржуваних рішеннях зазначає про проведення процедури консультацій з Декларантом (позивачем). Проте зазначення про проведення консультацій в оскаржуваних рішеннях не є достатнім та належним доказом того, що такі консультації дійсно проводились.

При цьому, позивач категорично заперечує факт проведення процедури консультацій. Натомість відповідачем дані твердження спростовано не було.

Зазначене свідчить, що відповідач не дотримався передбаченого статтею 266 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару.

Повноваження щодо процедури консультації мають виникати виключно з підстав, визначених у частині п'ятій статті 55 Митного кодексу України (за бажанням декларанта) та у частині четвертій статті 57 Митного кодексу України (під час застосування другорядних методів). Перелік таких підстав є вичерпним.

Згідно з частинами п'ятою та шостою статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Відповідно до частини четвертої статті 57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про те, що позивач скористався правом, встановленим частиною п'ятою статті 55 Митного кодексу України.

Проведення консультації відносно вибору методу визначення митної вартості товару лише на підставі інформації, яка наявна у митного органу, є порушенням вимог вищевказаної норми Митного кодексу України.

Крім того, в порушення графи 33 "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, відповідачем не вказано результати проведеної консультації.

Відносно відмови відповідача скасувати свої рішення при наданні протягом 80-ти днів додаткових документів, слід зазначити таке.

ТОВ "Фоззі-Фуд" протягом 80 днів з моменту випуску товарів у вільний обіг звернулось до відповідача з відповідною заявою на визнання заявленої митної вартості та скасуванню рішень, надаючи додаткові документи, які витребовувались митним органом.

Однак, митним органом було відмовлено у перегляді рішень про коригування митної вартості, що на думку суду, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, є безпідставним та необґрунтованим.

Твердження відповідача викладені в спірних рішеннях не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Згідно з частиною 8 статті 55 Митного кодексу України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Як встановлено судом, додаткові документи подані ТОВ "Фоззі-Фуд" з дотриманням встановленого законом 80-денного строку з дня випуску товарів, що в свою чергу не заперечувалося відповідачем.

Щодо виконання позивачем не в повному обсязі вимоги митного органу про надання додаткових документів, суд зазначає наступне.

Право відповідача на витребування додаткових документів закон пов'язує з вичерпним переліком підстав, які стосуються недоліків у наданих для митного оформлення товарів основних документах для підтвердження митної вартості товарів, перелік яких наведений у частині другій статті 53 Митного кодексу України.

ТОВ "Фоззі-Фуд" надало відповідачу всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, на підтвердження заявленої митної вартості товару, вказані документи не містили жодних розбіжностей, та в повній мірі підтверджували заявлену вартість товару.

Отже, відповідач взагалі не мав передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України підстав на витребування додаткових документів.

Крім цього, позивачем були надані усі витребовувані документи, крім виписки з бухгалтерської документації, які як встановлено судом, була надана позивачем пізніше.

Відповідно до частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Щодо відсутності такої складової митної вартості, як вартість робіт пов'язаних з пакуванням, суд зазначає таке.

В частині другій статті 53 Митного кодексу України зазначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

Слід зазначити, що згідно пункту 2.1 Контракту № 182 від 26.12.2013, ціна на товар встановлюється в інвойсах на кожну поставку товару, та включає в себе вартість продукту, тари, термоусадочної упаковки, маркування, навантажування, витрати на митне оформлення вантажу в країні продавця.

Таким чином витрати на упакування, в тому числі і роботи по пакуванню включені у вартість товару, і, тому, відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України вони додатково не включаються у митну вартість товару і не підлягають підтвердженню позивачем. Відтак, зазначення цього митним органом як підстава виникнення розбіжностей в документах є необґрунтованим, так як фактично вимагається калькуляція на товар у позивача без законних на то підстав (частина четверта статті 53 Митного кодексу України, коли продавець та покупець є пов'язаними особами).

Незважаючи на те, що з рішень відповідача вбачається, що вони за своїм змістовим наповненням відповідають частині другій статті 55 Митного кодексу України, суд вважає безпідставним неприйняття додаткових документів, надісланих позивачем засобами поштового зв'язку для перегляду прийнятих рішень та висновок відповідача про неможливість визначення митної вартості імпортованих товарів за ціною договору (контракту) щодо таких товарів, в зв'язку з неподанням документів в повному обсязі, на вимогу митного органу, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Митного кодексу України), оскільки такі документи позивачем були надані і могли стати підставою для перегляду рішення про коригування митної вартості товарів.

Стосовно витрат на страхування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Страхування здійснювалось TOB "Фоззі-Фуд" за власний рахунок шляхом укладання відповідного договору із страховиком - ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна". Зазначені витрати на страхування включались до митної вартості товарів та підтверджувались страховими полісами, які надавались разом із митними деклараціями до митного оформлення (код 3530 у графі 44 митної декларації).

Таким чином, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, тому ці рішення підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 цього Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження позиції щодо правомірності застосування норм митного законодавства, а відтак, відповідач не довів суду правомірність прийняття оскаржуваних рішень.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню шляхом скасування протиправних рішень суб'єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 70 - 72, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 27 серпня 2014 року № 100250002/2014/000273/2; № 100250002/2014/000274/2; № 100250002/2014/000276/2; № 100250002/2014/000275/2.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.