Справа № 510/701/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 510/701/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Сорокін К.В.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 (далі - позивач, або ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області (далі - відповідач, або УПФУ у Ренійському районі Одеської області), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області № 123654 від 20.03.2014 року про відмову у призначені пенсії на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області зарахувати позивачу до пільгового стажу роботу на посаді водія міського пасажирського транспорту (автобусів) в періоди з 16.09.1980 року по 31.03.1981 року та з 01.01.1982 року по 16.05.1994 року у Болградському АТП-15136, яке 28.12.1981 року було перейменовано у Болградське АТП-31619, 13.11.1986 року було перейменовано у Болградське АТП-35120, 07.12.1989 року було перейменовано в Болградське АТП-15120, 15.04.1994 року в наслідок реорганізації Болградського АТП-15120 було створено Ренійське АТП-15140 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 10.07.2013 року як водію міського пасажирського транспорту відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Виходячи з приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, а також враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.07.2013 року позивач набув пенсійного віку та звернувся до УПФУ у Ренійському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням УПФУ у Ренійському районі Одеської області № 123654 від 20.03.2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умов посилаючись на акт зустрічної перевірки, яким встановлено відсутність документів, які свідчать про безпосередню зайнятість позивача, як водія міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

Не погодившись з таким рішенням УПФУ у Ренійському районі Одеської області позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність відповідних записів у трудовій книжці позивача, довідки про підтвердження наявного трудового стажу позивача та отримані під час судового розгляду покази свідків є достатніми підставами для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, за змістом пункту «з» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

В свою чергу, згідно статті 62 цього ж Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1-3 цього Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Крім того, згідно п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено під час апеляційного розгляду та не заперечується апелянтом, згідно записів трудової книжки ОСОБА_2 з 16.09.1980 року по 31.03.1981 року та з 01.01.1982 року по 16.05.1994 року позивач працював водієм на міському маршруті в Болградському АТП-15136 Ренійської а/к, яке 28.12.1981 року було перейменовано у Болградське АТП-31619, 13.11.1986 року - у Болградське АТП-35120, 07.12.1989 року - в Болградське АТП-15120, 15.04.1994 року в наслідок реорганізації Болградського АТП-15120 було створено Ренійське АТП-15140 (а.с.20-22).

Особливості умов праці позивача у вказаний період та його зайнятість повний робочий день на посаді водія міського маршруту з 16.09.1980 року по 31.03.1981 року та з 01.01.1982 року по 16.05.1994 року, що складає 12 років 11 місяців та дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно п. «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.02.2014 року № 12, виданою ТОВ «Ренійське АТП-15140» (а.с.16).

Крім того, згідно довідки ТОВ «Ренійське АТП-15140» від 16.10.2013 року № 102 позивач дійсно працював водієм на міських маршрутах автобуса ЛІАЗ-677А, який призначений для міських перевезень пасажирів (а.с.10).

Також, відповідно до даних довідки ТОВ «Ренійське АТП-15140» від 22.04.2014 року № 28, згідно книг про нарахування заробітної плати позивачу нараховувалась заробітна плата, як водію автобуса марки ЛІАЗ-677А, який призначений для міських перевезень пасажирів (а.с.13).

Викладені у вказаній довідці обставини підтверджується і даними наданими позивачем копіями книг про нарахування заробітної плати, згідно яких позивачу нараховувалась заробітна плата саме як водію автобуса марки ЛІАЗ-677А (а.с.170-177).

Окрім викладеного, обставини, що позивач працював водієм саме на маршруті для міських перевезень пасажирів в період 1980-1994 роки підтверджується і показаннями допитаними судом першої інстанції свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що записи у трудовій книжці позивача та наявні в матеріалах справи докази, зокрема, довідки ТОВ «Ренійське АТП-15140» та книги про нарахування заробітної плати, а також показання свідків, підтверджують стаж роботи позивача водієм міського пасажирського транспорту, не менше 12 років і шість місяців, що дає останньому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, колегія суддів, на підставі ст. 200 КАС України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області на постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року - залишити без задоволення.

Постанову Ренійського районного суду Одеської області від 26 грудня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Ренійському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/