Справа № 825/716/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/716/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С. Л. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А
04 червня 2015 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Грибан І. О., Губської О. А.
за участю секретаря: Тур В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації, -
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно не зарахування ОСОБА_1 на продовольче забезпечення з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. до в/ч НОМЕР_1 та несвоєчасне подання документів на виплату грошової компенсації замість встановлених норм харчування до в/ч НОМЕР_1 ; визнання неправомірною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 стосовно невиплати ОСОБА_1 нарахованої згідно наказу ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10.12.2014 р. № 575 (додаток №1) за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. включно грошової компенсації замість встановлених норм харчування в сумі 4474 грн. 67 коп.; стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 .
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 р. адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до в/ч НОМЕР_1 та постановити нову, якою позовні вимоги в цій частині залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
У відповідності до ст. 195 КАС України колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутністю представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, згідно наказу від 18.03.2014 р. № 32 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був призваний на військову службу по мобілізації та був призначений на посаду «офіцер відділу забезпечення подачі моб. ресурсів»(а. с. 5).
Згідно розпорядження начальника центрального управління продовольчого забезпечення Збройних сил України тилу Збройних сил України від 07.06.2012 р. № 905 військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 та військових комісаріатів області знаходяться на продовольчому забезпеченні в/ч НОМЕР_1 .
В 2014 році харчування за встановленими нормами військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 та військових комісаріатів області, призваних на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, Чернігівським ОВК та в/ч А 2622 забезпечено не було.
Згідно наказу ТВО військового комісара Чернігівського ОВК від 10.12.2014 р. № 575 (додаток № 1), наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 168 від 04.03.2015 та актів взаємозвірки вартості компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців призваних на військову службу по мобілізації ЧОМВК, що містяться в матеріалах справи, за період з 18.03.2014 р. по 30.11.2014 р. включно в/ч НОМЕР_1 повинна виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 4475 грн. 48 коп.
Вказаний наказ було надіслано до в/ч НОМЕР_1 .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р., військовослужбовці отримують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або, за їхнім бажанням, грошову компенсацію. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 426 (зі змінами) та наказу Міністра оборони України від 09.12.2002 р. № 402 (зі змінами) громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, з дня прибуття їх до військового комісаріату забезпечуються харчуванням за встановленими нормами за рахунок держави.
В аудиторському звіті про результати планового внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 10.07.2012 року по 26.11.2014 року (від 26.12.2014 року № 234/31/82) зазначено, що втрата доходів на загальну суму 2446343,18 грн. (бюджетом 366951,48 грн. та фізичними особами на суму 2079391,70 грн.) було допущено внаслідок ненарахування та невиплати грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації за період з 18.03.2014 року по 30.11.2014 року. В термін до 26 січня 2015 року військову частину було зобов`язано організувати відшкодування грошової компенсації замість встановлених норм харчування військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , які призвані на військову службу у зв`язку із оголошенням мобілізації на загальну суму 2446343,18 грн., в тому числі позивачу.
Натомість, станом на момент звернення до суду з адміністративним позовом в/ч НОМЕР_1 кошти на користь позивача виплачені не були.
В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що Наказ № 575 ним було отримано лише 03.03.2015 р., що спростовується висновками вищезазначеного акту ревізії, так як станом на 26.12.2014 р. (дата складання акту) вказаний наказ був у відповідача в наявності.
Щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 р. № 5, фонд оплати праці складається, в тому числі, з фонду основної заробітної плати, фонду додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Згідно п. 2.3.4. Інструкції, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати соціального характеру у грошовій і натуральній формі, зокрема, оплата або дотації на харчування працівників, у тому числі в їдальнях, буфетах, профілакторіях.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що компенсаційні кошти за продовольче забезпечення військовослужбовця входять до фонду оплати праці.
Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Конституційний Суд України у Рішенні № 9-рп/2013 від 15.10.2013 р. виходив з того, що при розгляді в позовному провадженні трудового спору про стягнення належної працівникові заробітної плати положення частини другої статті 233 Кодексу підлягає застосуванню у випадках пред`явлення вимог про стягнення будь-яких виплат, що входять до структури заробітної плати, і застосування цих положень не пов`язане з фактом нарахування чи ненарахування роботодавцем спірних виплат.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що оскільки сума компенсаційних виплат визначена наказами військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , невиплачений її розмір є заборгованістю відповідача перед позивачем, а тому позовні вимоги щодо стягнення цієї суми строком звернення до суду не обмежуються.
Дотримання строків звернення з іншими позовними вимогами колегією суддів не досліджується з огляду на вимоги ст. 195 КАС України.
Крім того, проблеми відповідача стосовно виділення видатків, що виникли в 2014 році, з бюджету 2015 року жодним чином не впливають на обов`язок останнього щодо виплати спірної суми.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.
Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення в частині його оскарження відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною бездіяльності та стягнення грошової компенсації залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 р. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.