Справа № 22-а-20209/11
Суддя: Михайлів Л. В.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 10.3.2 (1) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Савіної Г.О.,

суддів: Михайлів Л.В., Соколан Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень щодо відмови в перерахунку основної та додаткової пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (далі УПФУ в Саксаганському районі) про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень щодо відмови в перерахунку основної та додаткової пенсії. В обґрунтування позову зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом ІІІ групи, а тому згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір його пенсій не повинен бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно ст. 50 вказаного Закону України про те, що особам, які відносяться до першої категорії, інвалідів третьої групи призначається додаткова пенсія за шкоду нанесену здоров'ю у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. Відповідач виплачував йому основну та додаткову пенсії у розмірах нижчих, ніж передбачено нормами вищезазначених статей. Після його звернення про перерахунок пенсії отримав відмову, тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по відмові йому в перерахунку з 01 листопада 2008 року державної та додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії, зобовязати відповідача перерахувати на його користь із врахуванням сплаченої різниці державну пенсію з 01 листопада 2008 року як постраждалому від Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб), зобовязати відповідача перерахувати на його користь із врахуванням сплаченої різниці додаткову пенсію з 01 листопада 2008 року як постраждалому від Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, а також зобовязати відповідача сплатити йому компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку державної та додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи першої категорії, інваліду третьої групи за період з 01 листопада 2008 року по 10 червня 2010 року, зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 державну пенсію як постраждалому від Чорнобильської катастрофи першої категорії інваліду третьої групи за період з 01 листопада 2008 року по 10 червня 2010 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період, зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію як постраждалому від Чорнобильської катастрофи першої категорії інваліду третьої групи за період з 01 листопада 2008 року по 10 червня 2010 року в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в позові, посилаючись на неможливість застосування показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин, а також на правомірність його дій відносно виплати пенсії позивачу у розмірах, передбачених чинним законодавством та постановами Кабінету Міністрів України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга УПФУ не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно посвідчення серії А № 049191 виданого 04.01.1995 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Згідно довідки наданої відповідачем ОСОБА_2 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію як інвалід третьої групи згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 50 цього Закону, в редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону, в редакції від 06.06.1996, розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 3 статті 67 того ж Закону в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на яку посилається відповідач, не підлягають застосуванню, оскільки згідно з положеннями частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Застосування зазначених вище Постанови Кабінету Міністрів України істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Безпідставні також посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно яких, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині постанова суду не оскаржена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін відповідно до ст. 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: