Справа № 2а-4323/11/2170
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/57570/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової адміністрації у Херсонській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації у Херсонській області, в якому просив: визнати бездіяльність ДПА незаконною та зобов'язати ДПА здійснити розрахунок вислуги років із включенням часу роботи в органах прокуратури з 19 січня 2000 року по 19 січня 2004 року і навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку один рік за шість місяців з 24 липня 1996 року по 13 серпня 1998 року; видати направлення для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області; звільнити з 21 серпня 2011 року з органів Державної податкової служби на пенсію за віком, за вислугу років з урахуванням результатів медичного огляду; оформити і направити відповідні документи до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для призначення та виплати пенсії.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2012 року та Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року, позовні вимоги задовольнив частково. Визнано незаконною бездіяльність ДПА; зобов'язано ДПА здійснити розрахунок вислуги років із включенням часу роботи в органах прокуратури з 19 січня 2000 року по 19 січня 2004 року та навчання у вищому навчальному закладі із розрахунку один рік за шість місяців з 24 липня 1996 року по 13 серпня 1998 року; зобов'язано ДПА видати позивачу направлення для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією УМВС України в Херсонській області. В іншій частини позову відмовлено.

Верховний Суд України постановою від 14 жовтня 2014 року Постанову Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року скасував, справу направив на новий касаційний розгляд, з тих підстав, що навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, так як в період навчання позивач працював на різних підприємствах, що вказує на наявність загального стажу роботи, але не спеціального.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходить службу в органах податкової служби Херсонської області на посаді старшого слідчого відділення податкової міліції Державної податкової інспекції у м. Нова Каховка.

22 липня 2011 року позивач звернувся з рапортом до виконуючого обов'язки голови ДПА у Херсонській області про обчислення вислуги років для призначення пенсії, відповідно до вказаних у рапорті періодів служби та часу роботи в органах прокуратури, з додатковим зарахуванням часу навчання у вищому цивільному навчальному закладі, що у календарному обчисленні становить 22 роки 04 місяців 04 днів; просив видати направлення для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією поліклініки УМВС України в Херсонській області; звільнити його з органів державної податкової служби на пенсію за віком за вислугою років з 21.08.2011 року з урахуванням висновку ВЛК та оформити і направити відповідні документи до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області для призначення та виплати пенсії.

За результатами розгляду рапорту позивача, за підписом Першого заступника голови - начальника УПМ ДПА у Херсонській області на ім'я в.о. голови ДПА У Херсонській області, була складена Службова записка (без дати), в якій зазначалося, що до вислуги років для призначення пенсії не може бути зарахований час роботи в органах прокуратури, оскільки відповідно до п «ж» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, податковій міліції чи Державній кримінально - виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу. Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_4 з 13.01.2000 р. по 19.01.2004 р. він працював в органах прокуратури стажистом на посаді помічника прокурора, виконуючим обов'язки помічника прокурора, помічником прокурора. Отже, ОСОБА_4 працював в органах прокуратури, але не на посадах прокурора, слідчого.

Не задоволення рапорту і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Задовольняючи частково позов суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що до вислуги років працівникам податкової міліції для призначення пенсії зараховується час роботи в органах прокуратури стажистами та помічниками прокурора, а також зараховується до вислуги років для призначення пенсії час навчання, у тому числі заочно, у цивільних вищих навчальних закладах із розрахунку один рік за шість місяців. Щодо позовних вимог в частині звільнення позивача з 21.08.2011 року з органів ДПС на пенсію за віком, за вислугою років з урахуванням результатів медичного огляду; оформлення і направлення відповідних документів до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ УПФУ для призначення та виплати пенсії, суди відмовили в їх задоволенні, оскільки на час звільнення позивач досяг віку 43 роки, мав спеціальне звання майор податкової міліції, яке відноситься до старшого начальницького складу, тому підстав для його звільнення за вислугою років немає.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову в частині здійснення розрахунку вислуги років із включенням часу роботи в органах прокуратури.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, приймаючи до уваги висновки зроблені Верховним Судом України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 5 вказаної статті до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до частини третьої статті 42 Закону України від 23 травня 1991 року № 1060-ХІІ «Про освіту» підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 пункту 6 Положення про організацію, навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 2 червня 1993 року № 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за № 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Для того, щоб установити, чи зараховується до вислуги років позивача половина строку навчання на заочному факультеті, необхідно з'ясувати зміст таких понять, як «трудовий стаж», «спеціальний стаж» та «вислуга років».

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Однак, частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема у Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «стаж страховий», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Так, згідно зі статтею 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Крім того, відповідно до частини третьої цієї ж статті до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, зараховуються також періоди, коли особа не працювала, наприклад, у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; тимчасовою непрацездатністю, що почалася у період роботи; часом догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку тощо.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Так, стаття 51 Закону № 1788-ХІІ передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі Закону № 1789-ХІІ.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110; далі Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Вищезазначене свідчить, що питання ведення, контролю за веденням запису в трудовій книжці відомостей щодо трудового (в тому числі спеціального) стажу віднесено до компетенції роботодавця або, у виняткових випадках, юридичної особи, в якій власник трудової книжки провадить не трудову, але іншу основну свою діяльність. У випадку, коли така, діяльність не є трудовою, а іншою, але не основною, зокрема навчання на заочному факультеті, відомості про неї не можуть стосуватись трудового стажу, а відповідно до пункту 2.18 Інструкції можуть вноситись до трудової книжки інформаційно. Такі дані не можуть заміщувати (поглинати) собою даних, що становлять безпосередньо трудовий стаж.

Виходячи з наведених норм матеріального права, навчання на заочному факультеті у вищому навчальному закладі не зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років. Включення цього періоду до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки, крім вищезазначеного, закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків, що половина строку навчання позивача у вищому навчальному закладі на заочній формі навчання з 24 липня 1996 року по 13 серпня 1998 року підлягає зарахуванню до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, та безпідставно задовольнили позов в цій частині.

Також колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що судами попередніх інстанцій не було досліджено всіх позовних вимог, заявлених позивачем у даному адміністративному позові, зокрема позовної вимоги про видання направлення для проходження медичного огляду військово-лікарською комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У зв'язку із зазначеним колегія суддів вважає, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з'ясування цих питань в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної податкової адміністрації у Херсонській області про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та не підлягає перегляду.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець