Справа № 820/496/15
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. Справа № 820/496/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Реал Банк", Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/496/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Реал Банк"

до Директора Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Масуліс В.В. , Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

про визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Реал Банк", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Директора Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Масуліс В.В., Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просить суд, з урахуванням уточнень, визнати незаконним та скасувати Рішення №52/04-02-1591 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 23 жовтня 2014 року; визнати незаконним та скасувати рішення № 1/04-02-17 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13.01.2015 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року позовні вимоги було задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 1/04-02-17 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13.01.2015 року, винесене відносно Публічного акціонерного товариства "Реал Банк".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідач також не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову в частині задоволення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не прибули, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 27.05.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Постановою Правління НБУ № 295 від 21.05.2014 року було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Реал Банк» ( а.с. 5).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2014 року № 34 призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «Реал Банк» ( а.с.6).

У зв'язку з ліквідацією ПАТ «Реал Банк» та безпосередньо з закриттям філіалу Лисичанською міською виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено позапланову перевірку позивача, результати якої відображено в акті № 349 від 23.10.2014 року ( а.с. 9-10).

Перевіркою було встановлено порушення п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням». За результатами вказаної перевірки 23.10.2014 року було винесено рішення № 52/04-02-1591, на яке ПАТ «Реал Банк» подав відповідні заперечення № 479/01 від 31.10.2014 року ( а.с.11-12).

За результатами розгляду скарги Лисичанською міською виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було винесено рішення № 04-02-1651 від 19.11.2014 року, яким скаргу було відхилено, а відповідне рішення від 23.10.2014 року № 52/04-02-1591 було залишено без змін.

Крім того, у зв'язку з несвоєчасним поверненням коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Лисичанською міською виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було винесено рішення №1/04-02-17 від 13.01.2015 року, яким на підставі п. 6 ч.1.ст. 28, ч.1 ст.30 Закону України № 2240-III до ПАТ «Реал Банк» було застосовано фінансові санкції в загальній сумі 307,77 грн., що складались з суми штрафу 10% від суми несвоєчасно повернених коштів в розмірі 183,33 грн., та пені 0,1 % від суми несвоєчасно повернутих коштів в розмірі 124,44 грн.

Позивач не погодився із рішеннями відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач довів правомірність своїх дій при винесенні рішення №52/04-02-1591 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 23 жовтня 2014 року та не довів правомірність прийняття рішення № 1/04-02-17 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13.01.2015 року.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється. Натомість, суд першої інстанції до спірних правовідносин застосував даний закон та зазначив, що заборгованість є поточною заборгованістю та на неї не поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Також позивач зазначив, що відповідно до статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" накладення штрафів на неплатоспроможний банк забороняється. Відповідач може задовольнити свої вимоги виключно в процедурі ліквідації ПАТ "Реал Банк".

Відповідач у доводах апеляційної скарги зазначив, що у рішенні від 13.01.2015 року №1/04-02-17 відповідачем правомірно застосовані норми Закону №2240, оскільки саме норми цього закону діяли у момент виникнення порушень з боку позивача.

Колегія суддів частково не погоджується із рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Щодо рішення відповідача №52/04-02-1591 від 23.10.2014 року колегія суддів зазначає таке.

Оскаржуване рішення прийнято відповідачем на підставі статей 21, 22, п.6 ч.1 статті 28, статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" за порушення п.14 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 року №1266.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення провадження у справі про банкрутство страхувальника-роботодавця страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, повертаються до районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду, яка в подальшому забезпечує надання матеріального забезпечення застрахованим особам. Фінансування такого страхувальника виконавчою дирекцією відділення Фонду припиняється.

Статтею 22 зазначеного Закону передбачено, що страхувальники, інші отримувачі коштів Фонду зобов'язані у десятиденний строк після отримання рішення органу Фонду про повернення коштів перерахувати страхові кошти, використані з порушенням встановленого порядку використання, а також фінансові санкції, визначені у статті 30 цього Закону.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 28 Закону страховик має право накладати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства.

Статтею 30 Закону визначено, що страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З матеріалів справи встановлено, що позивач фактично не заперечував проти факту наявності встановлених в акті Фонду порушень, а лише зазначив, що дана сума може бути повернута виключно в рамках ліквідаційної процедури банку.

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм колегія суддів зазначає, що відповідач правомірно виніс рішення в частині нарахування основної суми платежу у розмірі 1222,20 грн.

Щодо застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 611,10 грн. встановлено такі обставини.

Так, колегією суддів встановлено, що постановою Правління НБУ №295 від 21.05.2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Реал Банк".

Відповідно до статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно зі статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Статтею 43 Закону передбачено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Посилання суду першої інстанції на норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів вважає помилковими, оскільки відповідно до статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення відповідача №52/04-02-1591 від 23.10.2014 року підлягає скасуванню в частині накладення штрафних санкцій у розмірі 611,10 грн.

Щодо рішення відповідача №1/04-02-17 від 13.01.2015 року колегія суддів зазначає таке.

З 01.01.2015 року Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" втратив чинність на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці" № 77-VIII від 28.12.2014 року.

Оскільки момент припинення дії нормативно - правового акту є моментом втрати його юридичної сили, то за таких обставин він не може бути застосований, оскільки Фонд взагалі за таких обставин не має відповідних повноважень на нарахування фінансових санкцій, а тому спірне рішення № 1/04-02-17 є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги відповідача колегія суддів не приймає до уваги та зазначає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині.

Таким чином, в цій частині колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо скасування рішення відповідача №1/04-02-17 від 13.01.2015 року.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/496/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Реал Банк" до Директора Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Масуліс В.В., Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання незаконними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 1/04-02-17 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 13.01.2015 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення Лисичанської міської виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 52/04-02-1591 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності від 23.10.2014 року в частині застосування фінансової санкції в розмірі 611,10 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.
Судді Ральченко І.М. Катунов В.В.