Справа № 6292/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2010 р. справа № 2а-4259/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Стежко В.А. Нагорної Л.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську Кіровоградської області на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2009 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську про нарахування допомоги дитині війни

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 17.09.2009 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську про нарахування допомоги дитині війни починаючи з 09.07.2007 року.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2009 позов задоволений частково. Визнана протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду та зобовязано нарахувати і виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 та починаючи з 22.05.2008. Суд виходив з того, що Конституційним Судом України скасовані положення законів України про державний бюджет, якими зупинялась дія або вносились зміни до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду просить постанову суду скасувати та повністю відмовити в задоволені позовних вимог. Посилається на те, що в бюджеті не передбачена виплата, яку просить позивач, і механізм виплати законодавчо не врегульований. Крім того, мінімальний розмір пенсії за віком, визначений відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для нарахування пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 1940рн встановлений статус «дитина війни». Він отримує пенсію, яка нараховується і виплачується Управлінням Пенсійного фонду України в м.Світловодську. В 2007 році підвищення як дитині війни йому не нараховувалось, з 01.01.2008 виплачувалось в розмірі, передбаченому Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а з 22.05.2008 в розмірах, передбачених Постановою КМУ №530 від 28.05.2008.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік»дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»зупинялась.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»викладалась в такій редакції: «Дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»щодо зупинення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок, що з часу ухвалення рішень Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду протиправно не виплачувало підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Місцевий суд правильно визначив періоди для перерахунку. До винесення рішень Конституційним Судом України спірні правовідносини регулювались законами України про державний бюджет на відповідний рік. Рішення Конституційного Суду України не мають зворотної сили у часі, а повноваженнями перевіряти названі закони на відповідність їх Конституції України наділений лише Конституційний Суд України.

В подальшому стаття 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»не зупинялась та зміни до неї не вносились.

При здійсненні виплат після 22.05.2008 Управління Пенсійного фонду повинно керуватись не Постановою КМУ №530 від 28.05.2008, а Законом України «Про соціальний захист дітей війни», який відповідно до статей 6, 19, 113, 116 Конституції України має вищу юридичну силу. Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В апеляційній скарзі відповідач не посилається на те, що суд не застосував частину 1 статті 100 КАС України. В свою чергу, з урахуванням стану здоровя ОСОБА_1, його матеріального положення, неможливості через похилий вік своєчасно отримати інформацію про порушене право та юридичну допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду не пропущений.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Після ухвалення рішень Конституційним Судом України, Управління Пенсійного фонду було зобовязане негайно здійснити перерахунок пенсії позивачу, не чикаючи його звернення.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність бюджетних коштів та механізму виплати колегією суддів не приймається. Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

Управління Пенсійного фонду помилково вважає неможливим застосування мінімального розміру пенсії, визначеного відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії, встановленого законом, не є приводом для відмови в реалізації позивачкою конституційних гарантій права на підвищення до пенсії в розмірі, встановленому законом. Виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 КАС України, в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Таким чином суд першої інстанції правильно вказав, що при визначені розміру підвищення до пенсії, Управління Пенсійного фонду зобовязано виходити з розміру мінімальної пенсії за віком, який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Світловодську Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2009 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України.

Головуючий А.В.Суховаров

Судді Л.М.Нагорна

ОСОБА_2