Справа № 22-а-20977/11
Суддя: Митрофанова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.3 ( 3 ) Доповідач Митрофанова Л.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Михайлів Л.В., Братіщевої Л.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради на постанову Довгинцівського районного суду м ОСОБА_3 від 06 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про відмову в нарахуванні державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення недоплаченої суми допомоги, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

02 грудня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради ( надалі УПСЗН ) про відмову в нарахуванні державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, стягнення недоплаченої суми допомоги, зобовязання вчинити певні дії, та уточнивши свої позовні вимоги просила суд визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та виплати державної допомоги по догляду за дитиною в розмірі 129,03грн., 130,64грн. та 144,10грн. за відповідні періоди щомісячно; визнати її право на державну допомогу в розмірі, не нижчому за прожитковий мінімум, зобовязати Головне управління Держказначейства здійснити списання грошової суми в розмірі 5155,41грн. з казначейського рахунку; зобовязати відповідача здійснювати виплати з 01 листопада 2008 року та стягнути судові витрати по справі.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2009 року позовні вимоги були задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо нарахування, призначення та виплати позивачу державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, зобовязано УПСЗН донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману нею у період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» у розмірі 1686,61грн.; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3,40грн.

Позивач ОСОБА_1 не погодилась із постановою суду і подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач також не погодившись з постановою суду подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у відповідача та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій УПСЗН щодо нарахування, призначення виплати ОСОБА_1 щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та зобовязуючи відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману нею державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 1686,61 грн., суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем за вказаний період здійснювалась виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в заниженому розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць.

Однак, згідно з п. 7 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 41 та 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

При цьому, абз. 3 ч.2 ст. 56 вказаного Закону встановлено розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на 2007р. й визначено, що її розмір дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007р. визнано неконституційним п. 7 ст. 71 в частині зупинення на 2007 рік дії ст.ст. 41, 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим було поновлено дію ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» в редакції від 18.01.2001 року.

Згідно ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлюється: з квітня 2007 року -463 грн; з 01 жовтня 2007 року по 01.12.2007 року - у розмірі 470 грн.

Однак, УПСЗН, продовжуючи застосовувати приписи абз. 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», нараховувало та виплачувало позивачу ОСОБА_1. допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з липня по грудень 2007 року у наступних розмірах, а саме: липень 2007 року 129,03грн; серпень 132,64 грн; вересень - 134,45 грн; жовтень 130,64 грн., листопад 2007р. 140,05грн., грудень 144,10грн., що підтверджується довідкою УПСЗН (а.с. 33).

Приймаючи до уваги викладене, суд першої інстанції правильно визначив, що саме з 09.07.2007 року, тобто з дня ухвалення Рішення Конституційним Судом України, по грудень 2007 року, дії відповідача щодо несвоєчасного перерахунку та виплати позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, передбаченому ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», слід визнати протиправними.

Посилання ж відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не може бути враховано колегією суддів як підстава для невиконання відповідачем своїх зобовязань, встановлених ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Крім того, питання фінансування видатків на реалізацію програми виплати такої допомоги не є предметом розгляду цього спору.

Спростовуються й доводи апеляційної скарги УПСЗН відносно того, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 32 від 16.01.2007 року, з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи. Отже, УПСЗН є належним відповідачем у справі.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо не врахування судом пропуску строку позовної давності є безпідставним, оскільки під час розгляду справи відповідачем не заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності.

Разом з тим, визначаючи конкретний розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку й зобовязуючи відповідача виплатити її на користь позивача, суд першої інстанції допустив порушення правил застосування норм матеріального права, не врахувавши що у відповідності до ст.ст. 21, 105, 162 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Нарахування державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є компетенцією відповідача і суд не може виконувати функції цього органу в частині нарахування конкретної суми такого підвищення.

З викладеного вбачається, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень протиправними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Отже, враховуючи наявність порушення прав позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з резолютивної частини ухваленої постанови конкретного розміру недотриманої державної соціальної допомоги по догляду за дитиною в сумі 1686,61 грн., яке повинен виплатити відповідач на користь позивача.

Інші доводи викладені в апеляційних скаргах, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради - задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2009 року змінити, виключивши з її резолютивної частини розмір державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підлягає сплаті на користь позивача.

Викласти абзац третій резолютивної частини постанови в такій редакції: «Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Довгинцівської районної умісті ради м. Кривого Рогу нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року з урахуванням фактично отриманої суми допомоги за зазначений період».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: