Справа № 12966/10
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р.справа № 2а-5/10

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Суховарова А.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Нагорної Л.М.

при секретарі судового засідання: Цьокі І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.01.2010 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про стягнення щорічної допомоги на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 15.06.2009 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління праці і соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради, в якому поросить стягнути недоплачену допомогу на оздоровлення за 2004-2008 роки в сумі 8398гр30коп. Вказує, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом ІІІ групи та відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат (ас2).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2009 в якості співвідповідача залучений Центр по нарахуванню і виплаті допомог та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсій і цільових грошових допомог Дніпропетровської обласної державної адміністрації (ас26).

Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на пропущення строку звернення до суду, передбаченого статтями 99, 100 КАС України (ас16,43).

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.01.2010 позов задоволений частково. Визнані протиправними дії Управління праці і соціального захисту населення та зобовязано нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену одноразову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в сумі 2090гр. В решті позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що Конституційним Судом України скасовані положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким вносились зміни до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Суд визнав неповажною причину пропущення річного строку звернення з адміністративним позовом (ас75).

В апеляційній скарзі Управління праці і соціального захисту населення просить постанову суду скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що бюджетом не передбачена виплата допомоги в розмірі, якому просить позивач (ас82).

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно наданих сторонами доказів, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС інвалідом ІІІ групи. Перебуває на обліку Управління праці і соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради. Допомога на оздоровлення в 2008 році виплачена 27.10.2008 в розмірі 90гр відповідно до Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (ас6-8,16,43,49,71).

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції від 06.06.1996, інвалідам ІІІ групи щорічна допомога на оздоровлення виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України №10рп/2008 від 22.05.2008 визнані неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України»щодо внесення змін до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки допомога на оздоровлення виплачувалась позивачу після ухвалення рішення Конституційним Судом України, Управління праці і соціального захисту населення повинно було керуватись Законом, який має вищу юридичну силу по відношенню до Постанов Уряду. Відтак суд першої інстанції правильно зобовязав виплатити різницю між розміром чотирьох мінімальних заробітних плат і фактично виплаченою допомогою.

Доводи апеляційної скарги про відсутність бюджетних коштів є необгрунтованими. Так Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України»зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Відповідно до пункту 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В частині відмови в позові постанова позивачем не оскаржена.

Районний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України, фіксування судового засідання не проводилось.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради залишити без задоволення, а постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.01.2010 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Л.М. Нагорна