Справа № 2а-0370/3455/11
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 25125/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИЛА :

Управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області звернулося з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" про стягнення витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 3 120,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Сільськогосподарський виробничий кооператив "Седлище" не відшкодував УПФУ в Старовижівському районі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за серпень-листопад 2011 року в сумі 3 120,46 грн., що були виплачені УПФУ в Старовижівського району колишній працівниці (пенсіонеру) Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Селище" ОСОБА_1 Просить стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" на користь УПФУ в Старовижівського району фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень-листопад 2011 року в сумі 3 120,46 грн.

Оскаржуваною постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує порушення вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Сільськогосподарський виробничий кооператив "Седлище" не відшкодував (не покрив) УПФУ в Старовижівському районі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за серпень-листопад 2011 року в сумі 3 120,46 грн., що були виплачені УПФУ в Старовижівського району колишній працівниці (пенсіонеру) Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Селище" ОСОБА_1 Просить стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" на користь УПФУ в Старовижівського району фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень-листопад 2011 року в сумі 3 120,46 грн.

Особи, що беруть у справі, в судове засідання для апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, беруть участь у справі, про розгляд за їх участю не поступало, а тому колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що Стаття 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення " від 05.11.2000 року №1788-ХІ визначає категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До внесення змін в цей Закон згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України від 17.02.2000 року цією статтею регулювався порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначений відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення ", однак згаданим Законом від 17.02.2000 року дану норму було виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Законі України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Так, статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зокрема, суб'єкти підприємницької діяльності, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судом встановлено, що СВК "Седлище" включений до підприємств та організацій України, є юридичною особою, який зареєстрований в УПФ України в Старовижівському районі платником збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За відповідачем рахується пенсіонер-пільговик ОСОБА_1, якій пенсія призначена відповідно до пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивач вказує на те, що відповідач зобов'язаний сплатити до УПФ України в Старовижівському районі 3120,46 грн. фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, які були виплачені ОСОБА_1 в серпні - листопаді 2011 року. Проте, таке твердження позивача спростовується наступним.

Підпунктами 3 пункту 3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

В таких випадках розміри пенсій фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України (п.п.6 п.3 Розділу ХУ Прикінцевих положень).

З розпорядження про перерахунок пенсії від 30.07.2001 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час первинного призначення пенсії 26.03.2001 року мала загальний стаж роботи 19 років 2 місяці 25 днів.

Таким чином, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 виповнилося 50 років.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.1992 року №244 "Про призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей" жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу.

Пунктом "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, незалежно від віку і трудового стажу в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсія призначена на підставі пункту "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Отже, ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 набула права на отримання дострокової пенсії за віком, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, як жінка, яка народила п'ятеро або більше дітей і виховала їх до шестирічного віку, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що порядок виплати пенсії громадянці ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин врегульовано підпунктами 3, 6 пункту 3 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а в цьому випадку пенсії фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України без наступного відшкодування таких витрат платником збору на обов'язкове пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи наданні ними суду своїх доказів у і доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених позовних вимог щодо наявності заборгованості у відповідача по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за серпень - листопад 2011 року, а тому в задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 3 120,46 грн. за серпень-листопад 2011 року слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форми власності, їх об»єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об»єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підпунктів 6.8. 6.9 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 платники зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду до 25 числа кожного місяця витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Седлище» є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і який відповідно до зазначеного вище зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду України до 25 числа кожного місяця витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки. Відповідач у 2011 році не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, про що свідчить лист - повідомлення Старовижівського відділення Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції від 02 березня 2011 року № 558/18-032.

За сільськогосподарським виробничим кооперативом ''Седлище" рахується один пенсіонер - пільговик, якому пенсія призначена відповідно до вказаного Закону. Відповідач зобов'язаний був сплатити до управління Пенсійного фонду України з серпня по листопад 2011 року - 3 120 грн. 46 коп., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за зазначений період, копіями подання, підтверджуючими довідками, розпорядженнями про призначення та перерахунок пенсій, довідкою про суми фактично виплачених пенсій, розрахунком ціни позовної заяви та карткою особового рахунку Відповідача.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено перелік пенсій за віком на пільгових умовах. Зокрема, п. ж названої статті передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей. - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Даний порядок визначено постановою КМУ від 16.05.1992 року № 244 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей». Отож. Законом та цим Порядком встановлено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей до 14 - річного віку, пенсії призначають на пільгових умовах незалежно від віку та наявного трудового стажу, а також встановлено, що право на пенсію на вказаних пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в селянських (фермерських ) та інших господарствах незалежно від форми власності та господарювання, що обов'язково підтверджується довідкою, виданою господарством.

26 березня 2001 року (вік 42 роки на момент подання заяви) громадянка ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. ж ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». До заяви були додані подання СВК «Седлище» на призначення пенсії, підтверджуюча довідка за № 7 від 26.03.2001 року про те, що ОСОБА_1 була постійно зайнята на виробництві сільськогосподарської продукції, довідка сільської ради про те, що вона народила і виховала п'ятеро дітей до 14 - річного віку, інші документи, необхідні для призначення зазначеної пенсії. Отож, ОСОБА_1 з цих підстав і було призначено вище вказану пенсію, про що свідчить протокол № 583 від 03.04.2001 року.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», абзацом 2 пункту 2 Прикінцевих положень якого встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності страхового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Розмір пенсії визначається відповідно до ст. 27 з урахуванням норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. А тому, управлінням Пенсійного фонду України в Старовижівському районі було пред'явлено адміністративний позов до СВК «Седлище» про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_1, оскільки кооператив згідно інформації наданої Старовижівським відділенням Ратнівської МДПІ втратив статус платника фіксованого сільськогосподарського податку та не сплатив кошти в добровільному порядку. Однак, Волинським окружним адміністративним судом зазначені докази та підтвердження не враховані при прийнятті рішення по суті справи.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що тимчасово до прийняття відповідного Закону жінки, які народили п'ятеро або більше дітей до шестирічного віку мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону за наявності не менше 15 років страхового стажу. У такому випадку розмір пенсії також визначається відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказана норма також передбачена ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка чинна на сьогоднішній день. Тобто, Законом передбачено пенсію за віком на пільгових умовах та дострокову пенсію за віком, які з огляду на наведене являються різними видами пенсій.

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (чинна) встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва ...

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено , що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання ( у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсій встановлені статтею 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема частиною 3 цієї статті встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами.

Отож, громадянка ОСОБА_1 звернулася за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. ж ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка їй призначена і виплачується по даний час, права на пенсію за віком, встановленою пунктом 3 Прикінцевих положень вказаного Закону вона немає.

Крім того, приймаючи рішення, суд не звертає уваги, що підтверджуючим документом позовних вимог щодо наявності у Відповідача боргу по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах є картка особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яка як доказ долучена до матеріалів справи.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області - задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.01.2012 року у справі № 2а/0370/3455/11 - скасувати та прийняти нову, якою позов управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області - задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" на користь управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 3 120,46 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар