Справа № 819/971/14-а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

819/971/14-a

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015р. Справа № 876/6623/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське об’єднання “Текстерно”, м.Тернопіль

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №819/971/14-а

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське об’єднання “Текстерно”, м.Тернопіль

до управління Пенсійного фонду України місті Тернополі, м.Тернопіль

про визнання неправомірними дій та розрахунків, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014р. позивач: Відкрите акціонерне товариство “Тернопільське об’єднання “Текстерно” звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України місті Тернополі про визнання неправомірними дій та розрахунків, просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі по виставленню позивачу до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” Закону України “Про пенсійне забезпечення” по пенсіонерах після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення” неправомірними; визнати Розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з квітня 2014 року в частині відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій пенсіонерам після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення” неправомірним.

Позовні вимоги мотивовано тим, що управлінням Пенсійного фонду України у місті Тернополі, всупереч нормам чинного законодавства, заявлено до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” пенсіонерів після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №819/971/14-а у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, тобто, 60 років, як це передбачено ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач: Відкрите акціонерне товариство “Тернопільське об’єднання “Текстерно”, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що постанова винесена без повного та всебічного з’ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми п.2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та ст.2 Закону України “Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до вимог ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, управлінням Пенсійного фонду України місті Тернополі направлено на адресу Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське об’єднання “Текстерно” Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з квітня 2014р.

Згідно із вимогами п.2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на роботах передбачених списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, - пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що для платників збору, визначених п.п.1 та 2 ст.1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, право на пенсію за віком мають: чоловіки – після досягнення 60 років; жінки після досягнення 55 років.

Законом України “Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску”, який набрав чинності з 28.04.2013р., в абз.4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” слова і цифри “статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення” замінено словами і цифрами “статтею 26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Таким чином, з 28.04.2013р., абз.4 п.1 ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що для платників збору, визначених п.1 та п.2 ст.1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об’єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.“б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Згідно із вимогами ст.26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” визначено порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, об’єктом оподаткування якого, відповідно до ст.2 вказаного Закону, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.“б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що Закон України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” є спеціальним законом, який регулює вказані правовідносини. Таким чином, позивач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, тобто 60 років, як це передбачено ст.2 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об’єктивно і всебічно з’ясованих обставинах справи, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське об’єднання “Текстерно” на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №819/971/14-а за позовом Відкритого акціонерного товариства “Тернопільське об’єднання “Текстерно” до управління Пенсійного фонду України місті Тернополі про визнання нечинними наказів, скасування рішення та зобов’язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.05.2014р. у справі №819/971/14-а, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга