Справа № 308/1224/14-а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/3383/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сапіги В.П., Іщук Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області про зобов'язання провести нарахування та виплату недоплаченої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ :

31 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області (надалі - УПСЗН Ужгородської МР) та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 серпня по 31 грудня 2013 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року у справі № 308/1224/14-а вказаний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач УПСЗН Ужгородської МР просить зазначену постанову скасувати і ухвалити нову, якою повністю відмовити у задоволенні заявлених позивачем вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповноту з'ясування істотних обставин справи. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що воно належним чином виконало свій обов'язок щодо виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дитиною у спірний період. Зазначає, що у 2013 році допомога нараховувалась та виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Крім того, апелянт просить врахувати, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка є матір'ю, яка здійснює догляд за дитиною, має право на одержання щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 25 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням: допомога при народженні дитини та по догляду за нею (в редакції до внесення змін Законом України № 107-VІ від 28 грудня 2007 року, який визнано неконституційним та який втратив чинність з 22 травня 2009 року згідно рішення № 10-рп/2008 року Конституційного Суду України).

Згідно ст. 26 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до страхових випадків, з настанням яких надаються матеріальне забезпечення та соціальні послуги, належать, зокрема, догляд за малолітньою дитиною (в редакції до внесення змін Законом України № 107-VІ від 28 грудня 2007 року, який визнано неконституційним та який втратив чинність з 22 травня 2009 року згідно рішення № 10-рп/2008 року Конституційного Суду України).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що на час виникнення спірних правовідносин діяла та діє на даний час ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-14, відповідно до вимог якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму встановленого законом. А тому бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці соціальної допомоги за період за період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року включно слід визнати протиправною та зобов'язати УПСЗН Ужгородської МР провести нарахування та виплату позивачці за вказаний період допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного, відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи та є правильними.

Встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю, яка у період з 01 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року здійснювала догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку і була застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, а тому відповідно до вимог ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» у редакції, що була чинною на час виникнення та існування спірних правовідносин у 2013 році, позивачка мала право на отримання щомісячної допомоги у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму.

До 01 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 № 107-VI, правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені відповідні зміни до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Зокрема, змінами до ст. 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в тому числі й пункт 25 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо виключення статей 40- 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року № 2154-VI передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (пункт 1). Новий акт уряду на виконання ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» на виконання ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Оскільки Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та «;Про Державний бюджет України на 2013 рік» не змінювались розмір та порядок виплат грошових коштів, обумовлених Законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», то розмір такої допомоги визначається приписами вказаних Законів.

Спір виник щодо виплати допомоги особі, яка застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відповідно до ст. 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиці викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-73а14.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2014 року у справі № 308/1224/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Сапіга

Л.П.Іщук