Справа № 2а-362/11
Суддя: Бєссонова Т. Д.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2а-362/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т. Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання протиправними дій та бездіяльності , зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії згідно норм ст.50 та ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006 року у розмірі законодавчо встановленої мінімальної пенсії за віком з розрахунку на час виплати.

В обґрунтування позову зазначив, що він є інвалідом 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, щодо якого встановлено звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківській області.

Вказує, що відповідно до ст. 50 та ст. 54 Закону № 796 він має право на отримання державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

22.10.2010 року звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок державної пенсії по інвалідності. Однак, відповідач не виплачує йому пенсію у зазначених розмірах, тому позивач звернувся до суду за поновленням порушеного права.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом «Про державний бюджет України» і не може коригуватись іншими нормативно-правовими актами.

В судове засідання позивач та представник відповідача не зявилися, про дату, місце, та час розгляду повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно до ст.14 Закону № 796, належить до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як інвалід 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, щодо якого встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, що підтверджено довідкою МСЕК серії ХАР-03 № 024387 від 18.11.2004 року (а.с.11), та посвідченням серії А № 092185 від 29 квітня 1998 року та вкладкою до нього № 092185 від 16.12.2004 року (а.с.12,13).

Згідно ст.49 Закону № 796 позивач має право на пенсію у вигляді:

а). державної пенсії;

б).додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

22.1.2010 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про перерахунок пенсії по інвалідності відповідно ст.50, 54 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 8).

Начальник управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківській області листом № 2593/Д-14 від 1.11.2010 року відмовив позивачу у призначені зазначеної пенсії, вказуючи на відсутність правових підстав для такого призначення та правомірність своїх дій (а. с. 9-10).

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону № 796, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до першої категорії та у звязку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону № 796 особам, віднесеним до 1 категорії, зокрема інвалідам 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-1У «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.50 та ст. 54 Закону № 796 застосуванню при їх обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМ України від 30 травня 1997 року № 523. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсії відповідають положенням ст.50 та ст.54 Закону № 796.

Підпунктом 2 пункту 1 постанови № 654 від 16 липня 2008 року та п.п. 1 п.4 постанови № 530 від 28 травня 2008 року, всупереч положень ст.50 та 54 Закону № 796, КМ України встановив розміри сум, з яких провадиться розрахунок державної та додаткової пенсії при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Стаття 9 КАС України встановлює, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та законами України .Суд вирішує справи на підставі ОСОБА_2 та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана ВР України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений ОСОБА_2 та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того, за приписами ст.22 ОСОБА_2 України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 8 ОСОБА_2 України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених ст.50 та ст. 54 Закону № 796, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таким чином, доводи управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про призначення державної та додаткової пенсії позивачу на нормах, які встановлені постановами КМ України не можуть прийматися до уваги оскільки вказані правовідносини регулюються Законами України і Законом № 796 чітко вказані розміри таких пенсій.

Положення ч.3 ст.28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого ч.1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Таким чином, для позивача, як інваліда 2 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижній розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватись у відповідності зі ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, проводиться в такі строки: в разі виникнення права на підвищення пенсії-з першого числа місяця в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року зміни внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107-УІ « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст. 50,54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційним.

Отже вимоги позивача про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, щодо відмови у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті державної та додаткової пенсії згідно норм ст.50 та ст.54 Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними та про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківській області провести перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії з 22.05.2008 року у відповідності зі ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої у ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.2-15, 17-18, 69-71,79, 86, 94, 99, 104-107,110-111,122-143,151-154,158,162,163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково .

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку, нарахуванні та виплаті державної пенсії та додаткової пенсії згідно норм ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» незаконними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області провести перерахунок та виплатити державну пенсію та додаткову пенсію ОСОБА_1 з 22 травня 2008 року у відповідності зі статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений у ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В іншій частині позовних вимог відмовити..

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя - Т. Д. Бєссонова