Справа № 2-а-2052/11
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2052/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2011 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії;

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.05.11 року звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється інвалідом 3 групи по захворюванню, повязаному з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Лебедині. Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Статтею 50 цього Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах: інвалідам третьої групи, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри пенсій для інвалідів, відносно яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не можуть бути меншими: по третій групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Позивач вважає, що розмір пенсії нарахованої і виплаченої йому відповідачем значно менший, ніж встановлено спеціальним Законом.

В 2010 році позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а оскільки отримав відмову, то вже подавав до суду позов, який був задоволений рішенням Лебединського райсуду від 06.10.10 року.

Проте, після ухвалення вказаного судового рішення відповідач подав апеляційну скаргу і до теперішнього часу перерахунку пенсії позивачеві не здійснив. Тому позивач повторно звернувся з позовом в порядку, передбаченому КАС України і просив визнати дії відповідача протиправними та покласти на Управління пенсійного фонду зобовязання перерахувати його основну та додаткову пенсії починаючи з 07.10.10 року по день ухвалення судового рішення, а також провести відповідні виплати та стягнути на його користь понесені судові витрати.

Ухвалою судді було відкрито скорочене провадження у даній справі в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 99 КАС України. В іншій частині позов залишено без розгляду у звязку з визнанням причин пропуску строку звернення до суду неповажними.

Представник відповідача надав заперечення проти позову, вказавши, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області і отримує пенсію, призначену відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Порядок обчислення пенсії, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому підстав для застосування при обрахунках розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної Законом України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»немає, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 28 зазначеного закону, мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність застосовується лише виключно для розмірів пенсій, призначених згідно з зазначеним Законом. Позивачу призначено пенсію за іншим нормативним актом. Після прийняття Конституційним Судом України рішення № с 10-рп/2008 року, яким визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», для збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян КМУ прийняв Постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 22.05.2008 року та чітко визначила розміри додаткової пенсії і розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Дані кошти позивачеві були виплачені в повному обсязі. Таким чином УПФУ діяло у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України і підстав для перерахунку пенсії позивача немає.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають до задоволення частково, так як під час розгляду справи було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою як інвалід 3 групи, що підтверджується посвідченнями та вкладкою (а.с. 6).

В липні 2010 року позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та до суду з аналогічним позовом, який був задоволений рішенням Лебединського райсуду від 06.10.10 року (а.с. 7). Проте після ухвалення вказаного судового рішення відповідач подав апеляційну скаргу і до теперішнього часу перерахунку пенсії позивачеві не здійснив, що примусило позивача в квітні 2011 року подати відповідачеві ще одну заяву та до суду даний позов.

Задовольняючи вимоги позивача, суд приймає до уваги те, що згідно вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено, що інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3 групі інвалідності, як 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на взяті державою зобовязання, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Offise (Case 47/74 van Duyn v. Home Offise), суд вважає, що слід застосовувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для розрахунку зазначеного підвищення для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому суд враховує, що ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»у заявника виникає право на перерахунок пенсії з моменту його звернення за таким перерахунком з першого числа місяця, коли пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що позивач звертався до відповідача за перерахунком пенсії неодноразово, в тому числі в липні 2010 року, що вбачається з судового рішення (а.с. 7) і не оспорюється відповідачем, на думку суду, він має право на перерахунок пенсії з 02.07.2010 року.

Разом з тим, суд враховує, що відповідача вже зобов'язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 02.07.10 року по 06.10.10 року рішенням Лебединського районного суду від 06.10.10 року, те що відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів а також те, що під час відкриття провадження ухвалою суду позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії за період з 07.10.10 року по 03.11.10 року включно були залишені без розгляду.

Крім того, суд враховує і те, що позивачем не надано доказів того, що особа, яка надавала йому правову допомогу має право надавати юридичні послуги на платній основі і тому вважає необхідним в задоволенні його вимог щодо відшкодування цих послуг за рахунок держави відмовити.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і вважає необхідним визнати дії відповідача протиправними, зобовязати УПФУ здійснити позивачеві перерахунок його основної і додаткової пенсії з 04.11.10 року по день винесення судового рішення та провести відповідні виплати за виключенням фактично виплачених сум, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Також суд вважає необхідним звернути постанову по даній справі до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 167, 254 КАС України, Конституцією України, ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області щодо нарахування Полив»яному П.В. державної і додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та виплати їх у розмірі, меншому, ніж передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі не меншому 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 04.11.10 року по 27.05.11 року з урахуванням виплачених коштів.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»та провести відповідні виплати за період з 04.11.10 року по 27.05.11 року з урахуванням виплачених коштів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині Сумської області виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Стеценко В. А.