Справа № 872/13868/13
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2015 рокусправа № 804/6791/13-а
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Губар Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2013 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат» (далі - ТОВ «ЛГЗ «Карат») звернулося до суду з позовом до відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби (далі - СДПІ ПР з ВПП у м. Дніпропетровську), в якому просить скасувати винесені податковим органом 27.12.2012 року податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 4 634 573, 75 грн., з яких за основним платежем в сумі 3 707 659, грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 926 914, 75 грн., податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2 445 982, 50 грн., з яких за основним платежем в сумі 1956786 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 489 196, 50 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ТОВ «ЛГЗ «Карат» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що СДПІ ПР з ВПП у м. Дніпропетровську в період з 10.12.2012 року по 14.12.2012 року проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЛГЗ «Карат» з питань дотримання вимог податкового законодавства України по взаємовідносинах з ТОВ «ЕКО-ПРОМ-ІНВЕСТ» за період з 01.01.2010 року по 31.03.2010 року, ТОВ «Арена» за період з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року, за результатами якої складено акт № 568/23-0/25524359 від 14.12.2012 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи пп. 5.3.9 п. 5.3 з урахуванням пп. 5.2.1 п. 5.2. п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», занижено податку на прибуток у декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року у сумі 1 956 786 гри.; пп.7.4.1. 7.4.4.7.4.5. п. 7.4 з урахуванням п.7.2.3. п. 7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», завищено суму ПДВ, яка віднесена до складу податкового кредиту в січні 2010 року в розмірі 2 695 259 грн. в лютому 2010 року в розмірі 1 012 400 грн. чим знижено ПДВ до сплати в бюджет в сумі 3 707 659 грн.

Висновки податкового органу про недійсність даних у податковій звітності позивача, ґрунтується на отриманих від інших податкових органів актів перевірки контрагентів позивача ТОВ «Арена», ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» щодо відсутності факту реального здійснення господарських операцій.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2012 року, яким ТОВ «ЛГЗ «Карат» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 4 634 573, 75 грн., з яких за основним платежем в сумі 3 707 659, грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 926 914, 75 грн., податкове повідомлення-рішення № від 27.12.2012 року, яким ТОВ «ЛГЗ «Карат» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 445 982, 50 грн., з яких за основним платежем в сумі 1956786 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 489 196, 50 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

Оскаржені у адміністративному порядку податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення - рішення в судовому порядку.

Згідно п.5.1. ст.5 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334/94-ВР від 28.12.1994 року (далі - Закон № 334/94 - ВР) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп.5.3.9 ст.5 Закону № 334/94 - ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та контрагентами були укладені наступні договори: з ТОВ «Арена» договір купівлі продажу товарів №13 від 01.08.2002 року, з ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» договір про надання маркетингових та рекламних послуг №483 від 16.06.2009 року.

Виконання вищезазначених договорів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-XIV), а саме: податковими накладними, накладними, актами прийому - здачі послуг, платіжними документами тощо.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «ЛГЗ «Карат» правомірно включило до складу валових витрат за 1 квартал 2010 року витрати на придбання товару, та надання послуг за договорами з контрагентами ТОВ «Арена», ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» та мало необхідні розрахункові, видаткові, та інші документи, підтверджені відповідними первинними бухгалтерськими документами, що є підставою для відображення таких документів в бухгалтерському та податковому обліку, та включення витрат до складу валових витрат відповідного податкового періоду.

Відповідно до змісту пп. 7.4.1. та пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року (далі - Закон №168/97-ВР), податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Із матеріалів справи видно, що вищезазначені договори з контрагентами ТОВ «Арена», ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» були спрямовані на реальне настання правових наслідків та набуття сторонами цивільних прав та обов'язків, оскільки придбання товару та надання послуг підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими відповідно до вимог Закону № 996-XIV.

Матеріалами справи підтверджено, що по податковим накладним, виписаним ТОВ «Арена», ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» позивачем правомірно віднесено суму ПДВ до складу податкового кредиту перевіреного періоду, оскільки чинне податкове законодавство України не ставить в залежність право сторони в договорі на податковий кредит від проведення перевірок податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України відповідачу згідно покладених на нього функцій та повноважень не надано право щодо встановлення нікчемності правочинів, укладених чи неукладених суб'єктами господарювання при перевірці їх господарської діяльності ; разом з тим податкові органи не позбавлені права звернутися до суду з вимогою про визнання недійсним правочину при умові його укладання контрагентами з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами відповідно до вимог ч.3 ст.228 ЦК України.

Матеріалами справи доведений факт дійсного виконання позивачем та його контрагентами ТОВ «Арена», ТОВ «ЕКО - ПРОМ - ІНВЕСТ» господарських угод, позивач не мав підстав вважати діяльність зазначених контрагентів протиправною, так як на час дії угод контрагенти позивача були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Оскільки відповідачем не надані належні докази фіктивності (нікчемності) укладених позивачем з контрагентами правочинів, відсутні рішення суду про визнання їх такими, також не існує судових рішень, якими контрагенти позивача визнані фіктивними, а їх установчі документи - недійсними, це свідчить про те, що податковим органом висновок про нікчемність правочинів з зазначеними контрагентами зроблений на припущеннях.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи те що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняті податковим органом 27.12.2012 року податкові повідомлення - рішення № та № є неправомірними та підлягають скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.198, ст. ст. 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «КАРАТ» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2013 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікеро-горілчаний завод «Карат» - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську Державної податкової служби податкове повідомлення - рішення № від 27.12. 2012 року та податкове повідомлення - рішення № від 27.12.2012 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова