Справа № 820/5402/15
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

02 червня 2015 р. справа №820/5402/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар'єнко Л.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету радіоелектроніки, Міністерства освіти і науки України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виборів ректора недійсними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Харківського національного університету радіоелектроніки, Міністерства освіти і науки України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 , в якому просить суд визнати вибори ректора Харківського національного університету радіоелектроніки недійсними та скасувати рішення виборчої комісії щодо результатів виборів ректора від 30 квітня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги про визнання виборів ректора Харківського національного університету радіоелектроніки недійсними та скасування рішення виборчої комісії щодо результатів виборів ректора від 30 квітня 2015 року фактично звернуті до одного з відповідачів - Харківського національного університету радіоелектроніки.

Відповідно до ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 того самого Кодексу означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 року №1556-VII визначено, що вищий навчальний заклад - окремий вид установи, яка є юридичною особою приватного або публічного права, діє згідно з виданою ліцензією на провадження освітньої діяльності на певних рівнях вищої освіти, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність, забезпечує організацію освітнього процесу і здобуття особами вищої освіти, післядипломної освіти з урахуванням їхніх покликань, інтересів і здібностей.

Враховуючи викладене, Харківський національний університет радіоелектроніки не є суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 17 КАС України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється компетенція адміністративних судів.

Пунктом 15 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим та органах місцевого самоврядування.

Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України "Про державну службу". Згідно з вимогами ст. 9 цього Закону, правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією та спеціальними законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Положеннями ст. 42 Закону України "Про вищу освіту" визначено порядок обрання, призначення та звільнення з посади керівника вищого навчального закладу.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про вищу освіту" засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника вищого навчального закладу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника вищого навчального закладу конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Керівник вищого навчального закладу обирається шляхом таємного голосування строком на п'ять років у порядку, передбаченому цим Законом і статутом вищого навчального закладу.2. Засновник (засновники) або уповноважений ним (ними) орган (особа) зобов'язаний оголосити конкурс на заміщення посади керівника вищого навчального закладу не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку контракту особи, яка займає цю посаду. У разі дострокового припинення повноважень керівника вищого навчального закладу конкурс оголошується протягом тижня з дня утворення вакансії.

Суд зазначає, що робота ректора за контрактом в державній установі, навіть з урахуванням спеціальної процедури призначення та звільнення, не є проходженням публічної служби в розумінні КАС України, оскільки, відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу законів про працю України, контракт є лише особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Діяльність ректора, в даному випадку Харківського національного університету радіоелектроніки, не є публічною службою, при обранні ректора він не перебуває на державній службі за цією посадою, через що рішення виборчої комісії щодо результатів виборів ректора стосовно трудових відносин не є публічно-правовим актом суб'єкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства.

За результатами виборів ректора Міністерством освіти і науки України, як центральним органом виконавчої влади, приймається відповідний наказ щодо призначення обраного кандидата на посаду ректора, проте позивачем не заявлено фактично до Міністерства освіти і науки України жодної вимоги, отже, зазначений спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо розмежування трудових правовідносин та публічної служби, а також юрисдикції судів щодо розгляду таких спорів визначена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №8, а саме п. 13.1, в якому зазначено, що компетенція адміністративних судів поширюється саме на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Оскільки до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, при цьому вибори ректора вищого навчального закладу не пов'язані з проходженням публічної служби та не належать до публічно-правових, суд дійшов висновку, зазначений позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, через що у відкритті провадження по справі належить відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних або трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із трудових відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний державний орган не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, зазначений спір має розглядатися у порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 109 КАС України п. 1 ч. 1, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що вимога позивача щодо заборони Міністерству освіти і науки України вчиняти певні дії, а саме призначати на посаду ректора Харківського національного університету радіоелектроніки та укладати контракт з ОСОБА_3 є фактично клопотанням про забезпечення позову.

Оскільки у відкритті провадження у справі позивачу відмовлено, суд не вправі розглядати клопотання про забезпечення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 109, 165 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету радіоелектроніки, Міністерства освіти і науки України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання виборів ректора недійсними та скасування рішення

Роз'яснити позивачу, що розгляд та вирішення таких справ віднесено до юрисдикції загальних судів, в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 109 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М.Мар'єнко