Справа № 813/2785/14
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 876/1111/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Дутки І.С.,

представника відповідача Мельника А.І.,

представників третіх осіб Гапеєва С.О., Карпина Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської обласної ради, Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадської організації «Суспільно Правозахисний Актив Справедливість», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанії «Шеврон Юкрейн Б.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства фінансів України, Державної фіскальної служби України, Державної служби геології та надр України, Міністерства юстиції України, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Кабінету Міністрів України про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року ОСОБА_4 (далі - Позивач, ОСОБА_4.) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Львівської обласної ради (далі - ЛОР), Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод в особі робочого органу Мінприроди, в якому просив:

- «визнати бездіяльність Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції і зобов'язання вчинити дії щодо не проведення обов'язкових державних експертиз Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» протиправною, та зобов'язати організувати проведення обов'язкових державних експертиз, а саме: фінансової, правової, природоохоронної, з питань використання надр, з питань безпеки та охорони праці Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.»;

- «визнати протиправним рішення Львівської обласної ради «Про погодження проекту Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська» від 03 жовтня 2013 року № 879»;

- «скасувати рішення Львівської обласної ради «Про погодження проекту Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська» від 03 жовтня 2013 року № 879».

В ході розгляду справи судом першої інстанції до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Громадську організацію «Суспільно Правозахисний Актив Справедливість» та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанію «Шеврон Юкрейн Б.В.», Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська», Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, Міністерство фінансів України, Міністерство доходів та зборів України (правонаступником якого є Державна фіскальна служба України), Державну службу геології та надр України, Міністерство юстиції України, Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України, Кабінет Міністрів України.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що приймаючи рішення «Про погодження проекту Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська», Львівська обласна рада порушила ч.2 ст.11 Закону України «Про угоду про розподіл продукції», а саме прийняла оспорюване рішення про погодження проекту угоди, який не пройшов передбачених законом необхідних державних експертиз. Крім того, вказує на протиправну бездіяльність Міжвідомчої комісії, яка проявилась у незабезпеченні проведення державних експертиз Угоди відповідно до законодавчо покладених на Комісію обов'язків.

Покликається на те, що є підстави вважати, що укладення Угоди про розподіл вуглеводів, які видобуватимуться в межах ділянки Олеська, може спричинити до екологічної катастрофи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що не можуть бути захищені у судовому порядку позовні вимоги щодо захисту права, яке, на думку позивача, теоретично може бути порушено у майбутньому, оскільки, на момент розгляду позовних вимог суду достеменно не відомо чи буде таке право порушене взагалі.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_4, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Як обґрунтування апеляційної скарги вказує доводи позовної заяви.

Вислухавши суддю-доповідача, представників відповідача та третіх осіб, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2012 року № 269-р «Про визначення переможця конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська» визначено переможця - компанію «Шеврон Юкрейн Б.В.» (Нідерланди) - дочірньої компанії «Шеврон Корпорейшн» (США).

21.10.2013 року Міжвідомчою комісією прийнято рішення про схвалення проекту Угоди та вирішено внести його на розгляд Уряду. Вивчивши проект вказаної угоди, Кабінет Міністрів України не знайшов підстав для висновку про можливе погіршення екологічної ситуації в регіоні, де розташована ділянка Олеська.

Згідно з п.10 Умов конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1297 від 30.11.2011 року, ділянка Олеська, щодо якої оголошується конкурс (далі - ділянка), розташована в межах Львівської та Івано-Франківської областей.

17.09.2013 року затверджено внести до порядку денного XXVI чергової сесії Львівської обласної ради VI скликання питання «Про погодження проекту Угоди про розподіл вуглеводів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська».

03.10.2013 року на пленарному засіданні XXVI сесії Львівської обласної ради VI скликання ІІ пленарного засідання погоджено та прийнято проект рішення в цілому «Про погодження проекту Угоди про розподіл вуглеводів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська».

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до норми ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З системного аналізу нормативних положень ч.1 ст.6, ч.2 ст.2 та ч.1 ст.11 КАС України, встановлено, що суд захищає виключно порушені (фактично порушені на момент звернення з відповідним позовом до суду) права позивача.

Таким чином, не можуть бути захищені у судовому порядку позовні вимоги щодо захисту права, яке, на думку позивача, теоретично може бути порушено у майбутньому, оскільки, на момент розгляду позовних вимог суду достеменно не відомо чи буде таке право порушене взагалі. Отже, звернення до суду обумовлено наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається позивач. Тому позовні вимоги про захист ще непорушеного права у майбутньому є безпідставними, оскільки КАС України не надано позивачу права вимагати захисту своїх прав, свобод та інтересів в перспективі.

Практика Європейського Суду з прав людини також підтверджує такий підхід до вирішення подібних спорів.

Зокрема, в справі Balmer-Schafroth and others v. Switzerland про Суд встановив, що стаття 6 § 1 Конвенції (право на справедливий суд) не застосовується до процедур, в яких заявники оскаржували продовження ліцензії атомної електростанції, тому що вони «не довели прямого зв'язку між умовами експлуатації електростанції і їхнім правом на захист своєї фізичної недоторканності, та не змогли показати, як робота електростанції створює їм особисто небезпеку, яка була б не тільки серйозною, але також конкретною і, насамперед, неминучою» (рішення від 26 серпня 1997 року, § 40).

Пізніше, в справі Athanassoglou and others v. Switzerland, Суд повністю підтвердив цю позицію. В даному випадку у своїй скарзі заявник не вказує на конкретні небезпеки для здоров'я, але скаржилися на гіпотетичні наслідки схеми меліорації для навколишнього середовища і здоров'я людини (параграфи 22 і 23). Судом зроблено висновок, що зв'язок між цими двома процедурами - оскарженням законності рішення про видачу ліцензії, яка дозволяла компанії ET Marin Blagiev переміщувати і накопичувати мул - і правом, на яке посилається заявник, був надто незначний (рішення від 06 квітня 2000 року).

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність порушення права Позивача можливим допущеним недотриманням процедури розробки та погодження Угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Олеська між державою Україна, компанією «Шеврон Юкрейн Б.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Олеська».

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2014 року у справі № 813/2785/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст виготовлено 29.05.2015 року