Справа № 2-а-418/11
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-418/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2011 р. суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисовицької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення, Державного акту на право власності на землю - недійсним та повернення частини земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом та просять визнати незаконним рішення XII сесії Лисовицької сільської ради № 249 від 19.05.2005 року, а Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,12 га - недійсним та зобовязати відповідачку ОСОБА_3 повернути частину присадибної земельної ділянки розміром 0,1189 га.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільської, селищної ради належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села, селища; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватно-правовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ч. 2 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_4 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права.

Відповідно до ст. 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обовязки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Лисовицька сільська рада в даній справі виступає як суб'єкт цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасник цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, яка перебувала в її власності, сільська рада відповідно до ст. 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач-Лисовицька сільська рада є рівноправним субєктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одних учасників земельних правовідносин (ОСОБА_1. ОСОБА_2Д.) іншому (Лисовицька сільська рада), яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ці положення Основного Закону кореспондуються з п. «в» ст. 5 ЗК України, згідно з яким земельне законодавство базується, зокрема, на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Відповідно до ч. 6 ст. 319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права власності на спірну земельну ділянку. Сільська рада як власник землі вільна у виборі субєкта щодо надання йому цього права в порядку, встановленому законом. Разом із цим відповідач-Лисовицька сільська рада владних управлінських функцій не здійснювала і субєктом владних повноважень у цих відносинах не виступала. Тобто цей спір є спором про право. Звернення з позовом до Лисовицької сільської ради в якості відповідача не змінює правової природи спірних відносин та не робить цей спір публічно-правовим.

За таких обставин, приходжу до висновку, що цей позов не є адміністративним і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), наведене в п. 1 ч. 1 ст. 3 КАСУ, а відтак, компетенція адміністративних судів, встановлена ст. 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Відповідно до ст. 109 ч. 1 п. 1 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 109 ч. 1 п. 1 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лисовицької сільської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення, Державного акту на право власності на землю - недійсним та повернення частини земельної ділянки.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_5