Справа № 162/629/15-а, 2а-162/1141/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 876/5509/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Затолочного В.С.,

суддів Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з врахуванням 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату їй пенсії за період в межах визначених законом строку позовної давності, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ) із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж 15 років.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з її збільшенням на 1 відсоток заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ та зобов'язано відповідача, починаючи з 20.09.2014р., провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75 відсотків заробітку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Вважає, що судом не враховано те, що оскільки пенсія позивачу призначена відповідно до Закону СРСР «Про державні пенсії» та в подальшому обрахована згідно Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), а тому перерахунок пенсії повинен здійснюватися з врахуванням вимог ст.28 Закону № 1058-ІV, а не Закону № 796-ХІІ. Вважає, що спірні правовідносини не можуть бути врегульовані одночасно Законом № 1058-ІV та Законом № 796-ХІІ, оскільки будь-який перерахунок пенсії, доплата до неї можливі лише в межах застосування Закону, згідно якого призначалась пенсія.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що хоч позивач і отримує пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV, проте він має право вибору у одержанні пенсії відповідності до вимог Закону № 796-ХІІ, а отже і право вибору підвищення до пенсії понад встановлений мінімальний стаж роботи, яке регулюється положеннями ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ та ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ХІІ.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу призначена пенсія за віком починаючи з 25 вересня 1987 року.

З введенням в дію Закону №№ 796-ХІІ пенсію позивачу перераховано і вона отримувала пенсію по віку з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не більше 75% заробітку.

З 01.01.2004 року виплата пенсії позивачу здійснюється відповідно до Закону № 1058-ІV.

При цьому відповідачем було змінено формулу розрахунку пенсії позивачу: введено поняття понаднормативного стажу, який обраховувався відповідно до положень статті 28 Закону .№ 1058-ІV

Згідно з ст. 28 Закону № 1058-ІV за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам, пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Позивач не зверталася до позивача із заявами про перехід на інший вид пенсії.

Судом також встановлено, що позивач зверталася із заявою до відповідача з приводу перерахунку її пенсії згідно з ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Оскільки позивач отримувала пенсію відповідно до Закону № 796-ХІІ, то і її збільшення повинно проводитись відповідно до цього ж Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку.

Слід зауважити, що дана норма розповсюджується на призначені пенсії на підставі Закону № 796-ХІІ та не може бути застосована для перерахунку пенсії для осіб, які одержують пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що позивачем за його вибором призначено пенсію, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ, із збільшенням на 1% пенсії, заробітку за кожний рік роботи понад 15 років.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року у справі № 162/629/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в 20-строк безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська