Справа № 803/2378/14
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. Справа № 876/726/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Бєлкіна Н.І.,

за участю:

представника позивача - Багірова Р.А.,

представника відповідача - Мельничука М.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларпол-Україна" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТзОВ "Соларпол-Україна" звернулося з позовом до Луцької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Волинської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки про безтоварність операцій по правочинах, укладених із контрагентом МПП «Богемія» є необґрунтованими, оскільки реальність, правомірність і відповідність господарських операцій діючому законодавству підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

Крім того зазначає, що посилання відповідача на акт перевірки від 31 липня 2013 року №145/22-11-25543782 "Про результати позапланової виїзної перевірки МПП "Богемія" не може бути підставою для збільшення ТзОВ "Соларпол-Україна" сум грошового зобов'язання з ПДВ, оскільки позивач не несе відповідальності за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 17 вересня 2014 року №.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинської області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що Луцькою ОДПІ з 26.08.2014 року по 28.08.2014 року проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ "Соларпол-Україна" з питань здійснення фінансово-господарських операцій з МПП "Богемія" за період з 01.07.2011 року по 31.12.2013 року.

04.09.2014 року за результатами перевірки податковим органом складено акт №7516/03-18-22-02/34829648, встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.198.1 п.198.2 ст.198 ПК України - ТзОВ "Соларпол-Україна" по взаємовідносинах із МПП "Богемія" завищено податковий кредит на загальну суму 12 948 грн., в т.ч. за жовтень 2013 року - 12 948 грн..

На підставі зазначеного акта, Луцької ОДПІ винесене податкове повідомлення-рішення від 17.09.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 12 948 грн. та штрафні (фінансові санкції) на суму 6 474 грн., всього 19 422 грн..

ТзОВ "Соларпол-Україна", не погодившись із даними рішеннями податкового органу, скористалося правом адміністративного оскарження, проте, рішенням ГУ ДФС у Волинській області №265/10/03-20-10-03-06 від 16.10.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2014 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись з даним рішенням ТзОВ "Соларпол-Україна" подало повторну скаргу, проте, рішенням Державної фіскальної служби України №6119/6/99-99-10-01-15 від 04.11.2014 року податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2014 року залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Слід зазначити, що висновок Луцької ОДПІ про нереальність угод, укладених між ТзОВ "Соларпол-Україна" та МПП "Богемія" базується на висновках іншого податкового органу, зробленого за результатами проведеної перевірки даного контрагента, зокрема: МПП "Богемія" - акт №145/22-11-25543782 від 31.07.2013 року "Про результати позапланової виїзної перевірки МПП "Богемія", яким встановлено, що підприємством завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість. Через це, перевіркою позивача зроблено висновок про те, що усі операції з МПП "Богемія" не спричиняють реального настання правових наслідків, а відтак є нікчемними.

Враховуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів зазначає, що висновок податкового органу про нереальність укладених між позивачем та МПП "Богемія" договорів є неправомірним зважаючи на наступні обставини справи.

Між МПП "Богемія" (продавець) та ТзОВ "Соларпол-Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу на придбання покупцем товарів, а саме: Бойлер Drazice OKC 1000 NTR/1MPa та Ємкість Drazice NAD 1000v5.

Зазначена господарська операція підтверджується копіями видаткових накладних №РН-0000046 від 02.11.2011 року на суму 23 976 грн. та №РН-0000042 від 02.11.2011 року на суму 53 712 грн.. Оплата вартості товару здійснювалась у безготівковій формі шляхом переведення відповідних сум грошових коштів з поточного рахунку позивача на рахунок продавця, що підтверджується копіями виписок з особового рахунку за 12.10.2011 року та за 27.10.2011 року.

Формування податкового кредиту за фактами цих послуг здійснювалось позивачем на підставі податкових накладних №5 від 12.10.2011 року та №10 від 27.10.2011 року.

Згідно домовленостей між позивачем та МПП "Богемія", доставка товару здійснювалася власним транспортом позивача, а саме вантажним автомобілем Volkswagen LT 35, який належить позивачу, що вбачається з технічного паспорта автомобіля (а.с. 34,35).

Придбаний товар (бойлер та ємкість) у МПП "Богемія" був використаний позивачем в ході своєї господарської діяльності, що підтверджується наступним.

Між ТзОВ "Соларпол-Україна" та ТзОВ "Н.П.Б." було укладено договір підряду №7 від 07.06.2011 року за змістом якого, підрядник зобов'язувався виконати монтаж систем теплових насосів, що пов'язане з придбанням бойлера та ємкості.

Реальність проведення зазначених господарських операцій позивач підтверджує копіями: рахунка-фактури №СФ-0000008 від 03.10.2011 року, видаткових накладних №РН-0000009 від 08.11.2011 року та №РН-00000010 від 08.11.2011 року.

Оплата вартості товару здійснювалась у безготівковій формі шляхом переведення відповідних сум грошових коштів з поточного рахунку покупця на рахунок продавця, що підтверджується виписками з особового рахунку за 10.10.2011 року.

Формування податкового кредиту за фактами цих послуг здійснювалось позивачем на підставі податкових накладних №2 від 10.10.2011 року та №3 від 10.10.2011 року, які були вказані в декларації з ПДВ за жовтень 2011 року та в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2011 року, які подані до Луцької ОДПІ позивачем.

Виконання договору підряду №7 від 07.06.2011 року також підтверджується копією посвідчення про відрядження №КУ-0000033 від 07.11.2011 року слюсара-сантехніка ТзОВ "Соларпол-Україна" ОСОБА_3 до ТзОВ "Н.П.Б" та копією довіреності ОСОБА_3 на право керування автомобілем Volkswagen LT 35, який належить позивачу.

Отже, наведені докази свідчать про те, що внаслідок укладення позивачем договору з ТзОВ "Н.П.Б.", ним було використано придбані у МПП "Богемія" товари у своїй господарській діяльності шляхом надання послуг, ТзОВ "Соларпол-Україна" досягнено економічного ефекту у власній господарській діяльності та отримано прибуток від факту реалізації. Факт того, що позивачем реалізовано, використано в своїй діяльності придбаний товар у МПП "Богемія" підтверджується наданими позивачем та долученими до матеріалів справи вказаними вище належним чином оформленими видатковими накладними, податковими накладними.

Відносно посилання Луцької ОДПІ на те, що позивачем порушено вимоги податкового законодавства та податкові накладні №2, 3 виписані продавцем ТзОВ "Соларпол-Україна" покупцю ТзОВ "Н.П.Б." раніше тих накладних, які виписані МПП "Богемія" покупцю ТзОВ "Соларпол-Україна", колегія суддів погоджується з тим, що такі не можуть братись до уваги, оскільки оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення від 17 вересня 2014 року № винесене Луцькою ОДПІ по взаємовідносинах позивача з МПП "Богемія", а не з ТзОВ "Н.П.Б.".

ТзОВ "Соларпол-Україна" подано договори, податкові та видаткові накладні, які містять усі обов'язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати, як юридичну так і господарську сутність укладених правочинів, їхніх учасників, а також грошову складову вчинених господарських операцій, а відтак наявні дефекти форми, на які акцентує увагу Луцька ОДПІ, не є підставою для визнання цих документів недійсними. Також, порушень в оформленні цих документів, які б могли слугувати про нереальність спірних операцій, не виявлено.

Стосовно відсутності товарно-транспортних накладних слід зазначити, що доставка товару здійснювалася власним транспортом ТзОВ "Соларпол-Україна", а саме вантажним автомобілем VOLKSWAGEN LT 35, відтак при само вивозі у нього не було необхідності складати та виписувати товарно-транспортні накладні.

Висновки Луцької ОДПІ про відсутність реального характеру відносин із МПП "Богемія" не підтверджуються належними і допустимими доказами, а ґрунтуються на аналізі лише баз даних податкового органу з відомостями про чисельність працюючих та податкової звітності з ПДВ, без фактичного з'ясування контролюючим органом реального майнового стану суб'єкта господарювання та перевірки його фінансово-господарської діяльності за період, коли виникли спірні правовідносини.

Основою висновків податкового органу про завищення податкового кредиту та заниження платником податків податку на додану вартість став Акт ДПІ у Залізничному районі м. Львова №145/22-11-25543782 від 31.07.2013 року "Про результати позапланової виїзної перевірки МПП "Богемія", яким встановлено, що підприємством завищено податкові зобов'язання з податку на додану вартість, а всі операції МПП "Богемія" носять безтоварних характер. Однак з акту вбачається, що ДПІ у Залізничному районі м. Львова проводилась позапланова виїзна перевірка МПП "Богемія" по взаємовідносинах з ТзОВ "БТК "Євробуд", ТзОВ "БК "АТР Груп", ТзОВ "Гарант Буд Сервіс", а не з ТзОВ "Соларпол-Україна" на підставі якого ДПІ у Залізничному районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області внесено зміни до інформаційної бази даних "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" на підставі вказаного акту перевірки та встановлено неправомірність відображення в податковому обліку господарських операцій по взаємовідносинах МПП "Богемія" з ТзОВ "БТК "Євробуд", ТзОВ "БК "АТР Груп", ТзОВ "Гарант Буд Сервіс", оскільки, на думку податкового органу, така ними не здійснювалася. Однак, з сторінки 27 даного акту перевірки вбачається, що МПП "Богемія" виписувались податкові та видаткові накладні для ТзОВ "Соларпол-Україна" 12.10.2011 року та 27.10.2011 року на суму відповідно 53 712 грн. та 23 976 грн. А відтак, посилання апелянта на неможливість підтвердження реальності даних господарських операцій є надуманим.

Висновок податкової інспекції про заниження позивачем податку на додану вартість, зроблений лише на підставі акту перевірки контрагента позивача є передчасним, зважаючи на те, що податковий орган не дослідив та не взяв до уваги первинні документи, які надавалися позивачем під час проведення перевірки.

Підприємством належними первинними документами підтверджено реальність вчинення господарських операцій між ТзОВ "Соларпол-Україна" та МПП "Богемія", які стали підставою для формування даних податкового обліку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року у справі №813/7286/13, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2014 року, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області щодо внесення змін до інформаційної бази даних "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" на підставі акту перевірки № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області відновити в інформаційній базі даних "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", детальну інформацію щодо податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту малого приватного підприємства "Богемія", яка існувала до оформлення акту перевірки № 145/22-11/25543782 від 31.07.2013 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.08.2014 року відмовлено Державній податковій інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області у відкритті касаційного провадження за скаргою на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адмінсуду від 08.07.2014року у справі № 813/7286/13-а.

Отже, включений позивачем в податкові декларації податковий кредит з ПДВ підтверджений відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, податковими накладними, оформленими у відповідності до вимог законодавства, а тому підстави для визнання укладених правочинів нікчемними, відсутні.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству та дотримання постачальників товару вимог податкового законодавства, навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку. Діюче податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

В матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсним у встановленому порядку вищевказаних договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних. Крім того, податковим органом не додано будь-яких доказів, що за результатами перевірки контрагента позивача відповідною податковою інспекцією приймалися податкові повідомлення-рішення по цьому контрагенту. Водночас доказами, які наявні у матеріалах справи підтверджується реальність господарських операцій позивача, а відтак спростовуються висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Відтак, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів прийшла до неспростовного переконання про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі №803/2378/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 02.06.2015 року