Справа № 2-а-3567/11
Суддя: Стеценко В. А.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3567/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона має дитину, яка народилася 09.07.08 року, проте не в повному обсязі отримала державну допомогу при народженні дитини, а в сумі лише 8 500 грн. і протягом серпня 2008 року серпня 2010 року не повністю отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 130 грн. щомісячно. Тому вона звернулася до суду і просила визнати дії відповідача неправомірними; стягнути з нього недоплачену при народження дитини допомогу в розмірі 6 167,40 грн.; недоплачену допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку за період з серпня 2008 року по серпень 2010 року в сумі 14510 грн.; інфляційні витрати в розмірі 1 187,41 грн.; кошти, нараховані за прострочення боржником грошового зобовязання у розмірі 3 % річних, що становить 613,12 грн.; кошти на відшкодування моральної шкоди в сумі 8 000 грн. та судові витрати. Також вона просила суд зобовязати відповідача в подальшому нараховувати допомогу у вказаному нею обсязі, виконати постанову суду негайно та зобов»язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення і встановити строк подання зазначеного звіту.

Представник відповідача надав суду заперечення, в якому позовні вимоги позивачки не визнав і просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що Управління праці та соціального захисту населення Лебединської міськради Сумської області не вчиняло щодо позивачки протиправних дій, діє в межах повноважень наданих державою і моральної шкоди позивачці не завдавало а допомога при народженні дитини була призначена позивачці в 2008 році в розмірі 12 440 грн. а не 8 500 грн.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була призначена відповідно до Закону України „Про державну допомогу сімям з дітьми та Порядку призначення та виплати допомоги сімям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2001 року №1751 (зі змінами, внесеними Постановами КМУ). Розмір допомоги визначається Законом України „Про державний бюджет України на кожний рік.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що між сторонами між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги до задоволення не підлягають.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених

Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України

визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У відповідності до статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку була встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги по догляду за дитиною за 2008 2010 р.р., та у частині нарахування цих коштів в розмірах вказаних позивачкою, оскільки дана виплата була проведена згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»(в редакції закону від 28.12.2007 р.), Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік», Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік», положення яких є діючими. Рішень Конституційного суду України, щодо неконституційності норм вищевказаних законів не приймалось, а позивачка звернулась до відповідача за перерахуванням цієї допомоги з урахуванням доходів членів її сім»ї тільки в жовтні 2010 року, і її вимоги були задоволені.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь індексації за весь час прострочення в розмірі 3 % річних, так як відповідно до Порядку проведення індексації грошових коштів громадян, затвердженого Постановами Кабінету міністрів України № 1078 від 17.07.03 року та № 170 від 12.03.08 року допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку індексації не підлягають.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення на її користь 3% річних за весь час прострочення грошового зобовязання, так як в судовому засіданні було встановлено, що грошових коштів відповідач у позивачки в борг не брав і застосування до нього санкцій за прострочення грошових зобовязань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України є безпідставним.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині стягнення

на її користь коштів на відшкодування моральної шкоди, так як в судовому засіданні нею

не було доведено, що незаконними діями відповідача їй була спричинена моральна шкода,

не обґрунтовано її розміру і не надано доказів, які б ствердили факт переживання нею моральних страждань, їх тривалість, інтенсивність та вартість.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині покладення на відповідача обовязку в подальшому нараховувати допомогу у вказаному позивачкою обсязі, так як в судовому засіданні нею не було доведено, що в подальшому відповідач буде вчиняти відносно неї незаконними дії.

Також суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачки у частині покладення на відповідача обовязку виконати постанову суду негайно, надати звіт про виконання судового рішення і встановити строк подання зазначеного звіту, так як в судовому засіданні було встановлено, що виконання цієї постанови не залежить від дій відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивачки не є обґрунтованими і до задоволення не підлягають.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-163, 167, 254 КАС України, ст. ст. 19, 22, 46, 92, 150, 152 Конституції України, Законом України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік»;

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Стеценко В. А.