Справа № 826/4377/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4377/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Автономної республіки Крим, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державної реєстраційної служби України про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зобов'язати прокуратуру Автономної Республіки Крим зняти арешт з всього нерухомого майна ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, накладеного постановою військової прокуратури АРК б/н від 10.01.2005 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №7218065 від 03.10.2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що у 2005 році під час проходження служби в Управлінні СБУ відносно позивача було порушено кримінальну справу. Апелянт зазначає, що слідчим військової прокуратури АРК, який розслідував справу відносно ОСОБА_2, було накладено арешт на все майно, що належить позивачу (реєстраційний номер обтяження 1738545 від 27.01.2005 року, підстава - постанова слідчого військової прокуратури б/н від 10.01.2005 року).

На підставі рішення суду позивача було звільнено від кримінальної відповідальності за неребіліатуючими обставинами у зв'язку з передачею на поруки трудовому колективу.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, ОСОБА_2 зазначає, що після закриття кримінальної справи слідчий був зобов'язаний зняти арешт з майна, належного позивачу, проте арешт знято не було.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються в порядку, встановленому КПК України.

Перевіряючи наведений висновок суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. 2 ч. 2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

В Рішенні Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001р. зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки така діяльність посадових осіб прокуратури має свої особливості і не належить до управлінської сфери.

Станом на час накладення арешту на майно позивача був чинним Кримінально-процесуальний кодекс України від 28 грудня 1960 року.

Статтею 126 цього кодексу було передбачено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

20.11.2012 набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012.

Пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що скасування арешту на майно позивача, що накладений постаново слідчого у 2005 році, повинне здійснюватися в порядку, встановленому ст. 126 КПК України від 28.12.1960, а саме - за постановою слідчого.

Таким чином, оскарження бездіяльності слідчого прокуратури щодо не зняття арешту з майна після закриття кримінальної справи повинно здійснюватися в порядку, встановленому КПК України 1960 року.

Наведене виключає можливість розгляду таких вимог в порядку адміністративного судочинства.

Зважаючи на встановлені судом першої інстанції обставини справи, позивач може звернутися до суду в порядку передбаченому кримінально-процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у містах, міськрайонним судам), розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - одним з районних судів міста Києва, визначеним Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 41, 195, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська
Повний текст ухвали виготовлено 25.05.2015

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.