Справа № 802/775/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/775/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

28 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лозінської Н.В.,

представника позивача - Бучка О.М.

представника відповідача - Порхун Л.М.

представників третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області до Ладижинського міського сектору Управління Державної Міграційної служби у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6 про визнання дій незаконними та скасування реєстрації місця проживання фізичної особи,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ладижинського міського сектору управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_6 про визнання дій незаконними та скасування реєстрації місця проживання фізичної особи.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив щодо її задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, посилаючись на письмові заперечення подані проти апеляційної скарги.

Представники третьої особи в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, посилаючись на письмові заперечення подані проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, предметом оскарження у даній справі є дії Ладижинського міського сектору управління Державної міграційної служби у Вінницькій області щодо здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання Ладижинського міського сектору управління Державної міграційної служби у Вінницькій області скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи те, що до суду з позовною заявою позивач звернувся лише 23 березня 2015 року, суд першої інстанції дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом порушеного права.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову за умови, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Разом з тим, у випадку встановлення судом обґрунтованості причин пропуску особою, яка подала позов, строку звернення до суду, останній може визнати ці причини поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, за змістом ч.1 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу (ч.1 ст.71 КАС України).

З огляду на викладене встановлено, що доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду є обов'язком позивача, а суд у відповідності до положень ч.3 ст.86 КАС України має оцінити належність, допустимість та достовірність поданого нею доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції судова колегія не бере до уваги доводи апелянта про те, що ним не пропущений строк звернення до суду, оскільки як слідує з матеріалів справи, 16.12.2013 року Ладижинська міська рада прийняла рішення № 457 "Про затвердження актів приймання - передачі об`єктів житлового фонду, що перебувають на балансі ПАТ "ДТЕК Західенерго" в комунальну власності територіальної громади м. Ладижин", яким було затверджено, зокрема, акт прийняття-передачі житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Ладижин, що перебував на балансі ПАТ "ДТЕК Західенерго", в комунальну власність територіальної громади м. Ладижин.

Тобто, з 16.12.2013 року житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Ладижин перейшов на баланс виконавчого комітету Ладижинської міської ради, а тому з дня прийняття на баланс вказаного житлового будинку, до позивача перейшли усі документи, у тому числі, про зареєстрованих у ньому мешканців.

Таким чином, позивач мав би дізнатися про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, саме 16.12.2013 року, після прийняття на баланс вказаного будинку.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лист виконавчого комітету Ладижинської міської ради від 02.09.2014р. № 9-20-2911 адресований прокурору м. Ладижин, в якому позивач просить провести перевірку законності надання житла в АДРЕСА_2, тобто, зі змісту вказаного листа слідує, що про порушення своїх прав позивачу було відомо ще 02.09.2014 року.

При цьому, судова колегія зауважує, що апеляційна скарга позивача не містить інших мотивованих доводів щодо поважності пропуску строку звернення позивача до суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду адміністративного позову з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не викликають сумнівів щодо правильності висновків суду першої інстанції та застосування норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар