Справа № 2-а-6469/11
Суддя: Подопригора Л. І.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6469/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Подопригора Л. І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області про здійснення перерахунку державної та додаткової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється інвалідом 3 групи по захворюванню, повязаному з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області. Відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" розміри державної пенсій для інвалідів, відносно яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, в усіх випадках не можуть бути меншим по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком. Статтею 50 цього Закону передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірах: інвалідам 3 групи 50 % мінімальної пенсії за віком. Позивач вважає, що розмір пенсії нарахованої і виплаченої йому відповідачем значно менший ніж встановлено спеціальним Законом, а тому просив визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної йому державної та додаткової пенсії, прирівнявши їх до зазначених розмірів, а також провести відповідні виплати, починаючи з 01 квітня 2011 року.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2011 року позовні вимоги в частині зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 01 квітня 2011 року по 19 квітня 2011 року залишені без розгляду та відкрите скорочене провадження в частині позовних вимог з 20 квітня 2011 року.

З наданого заперечення відповідача вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області і отримує пенсію, призначену відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Порядок обчислення даної пенсії визначається Кабінетом Міністрів України. Так, пенсія позивача нараховувалася та нараховується на даний час відповідно до постанови КМУ № 656 від 28.07.2010 року та постанови КМУ № 745 від 06.07.2011 року. Таким чином управління ПФУ діє у межах повноважень, у порядок та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому підстав для перерахунку пенсії позивача не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, а позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, так як встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою - інвалід 3 групи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та вкладкою, а також посвідченням серії Б № 529339 від 29.11.2009 року (а.с.10), що також не заперечує відповідач в своєму запереченні.

Задовольняючи вимоги позивача, суд приймає до уваги те, що згідно вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796 від 28.08.1991 року, пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено, що інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по 3 групі інвалідності, як 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на взяті державою зобовязання, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Offise (Case 47/74 van Duyn v. Home Offise), суд вважає, що слід застосовувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для розрахунку зазначеного підвищення для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При цьому, суд приймає до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19.06.2011 року встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»06.07.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року.

З огляду на викладене, до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23.07.2011 року, застосуванню підлягали положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, передбачена законом державна та додаткова пенсія як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у визначеному законом розмірі позивачеві не виплачувалася з 20 квітня 2011 року, що є порушенням з боку відповідача.

На підставі наведеного, суд вважає необхідним визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу основної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю як особі, котра постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позивач має право на перерахунок державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»з 20.04.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В подальшому, необхідно проводити виплати відповідно до діючого законодавства, не допускаючи порушень, на які звернув увагу суд.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 158-163, 183-2, 186, 254 КАС України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»,

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (ІII групи інвалідності), згідно вимог ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: основної пенсії з розрахунку не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 50 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 20 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням фактично отриманих позивачем виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області виплачувати ОСОБА_1 державну та додаткову пенсії, які передбачені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до діючого законодавства, не допускаючи порушень, на які суд звернув увагу в постанові.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Управління Пенсійного фонду України в м. Лебедині та Лебединському районі Сумської області зобовязати виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Подопригора Л. І.