Справа № 640/9434/15-а
Суддя: Золотарьова Л. І.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/9434/15-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

"27" травня 2015 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ незаконними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду адміністративному судочинстві зі скаргою, у якій просить:

1. Визнати незаконною дію Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме державного виконавця Мирної Т.В., по винесенню постанови ВП № 40962915 від 26.11.2013 р. про відкриття виконавчого провадження.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме державного виконавця Мирної Т.В., ВП № 40962915 від 26.11.2013 р. про відкриття виконавчого провадження.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме державного виконавця Мирної Т.В., ВП № 40962915 від 28.08.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1.

4. Визнати незаконною та скасувати постанову Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме державного виконавця Мирної Т.В., ВП № 40962915 від 30.10.2014 р. про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автотранспортного засобу ТОУОТА, легковий універсал-В, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

5. Зобов'язати Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/2018/52/2012/14 виданим 03.10.2012 року Київським районним судом м. Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» витрати по сплаті держмита у розмірі 1700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Дослідивши скаргу, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби»роз'яснено, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 2 статті 85 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, визначається Розділом VII Цивільного процесуального кодексу України.

Так, статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частина 2 статті 384 ЦПК України передбачає, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

За змістом статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження», заявник ОСОБА_1 є стороною у вказаному виконавчому провадженні та наділений правовим статусом боржника.

Як вбачається з постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 26.11.2013 року, виконавче провадження №ВП 40962915 відкрито на підставі виконавчого листа №2/2018/52/2012/14 виданого 03.10.2012 року Київським районним судом м. Харкова, згідно з яким стягнуто солідарно з боржників, в т.ч. з ОСОБА_1, на користь ПАТ «Мегабанк» витрати по сплаті держмита у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 120 грн.

Враховуючи, що заявником ОСОБА_1 оскаржуються постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про розшук його автомобіля, яке здійснюється в рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2/2018/52/2012/14 виданого на виконання рішення суду у цивільній справі, то з вимогами щодо оскарження дій державної виконавчої служби відносно виконання вказаного виконавчого листа необхідно звертатися в порядку Цивільного процесуального кодексу України, оскільки норами ЦПК України встановлений інший порядок оскарження дій ВДВС, ніж передбачено КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, враховуючи, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки виконавче провадження відкрито під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами і в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України, то адміністративна справа за скаргою ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинен бути пред'явлений до розгляду в порядку цивільного судочинства.

У звязка з цим, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити у звязку з тим, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 109 КАС України, вважаю необхідним розяснити скаржнику, що справа з таким предметом спору розглядається в порядку цивільного судочинства місцевим судом загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 17, 109 КАС України, суддя, -

УХВАВЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ незаконними та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити скаржнику, що справа з таким предметом спору розглядається в порядку цивільного судочинства місцевим судом загальної юрисдикції.

Повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя -