Справа № 22-а-20823/11
Суддя: Ляховська І. Є.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія № 10.3.2 (4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ляховська І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ляховської І.Є.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, зобовязання перерахунку та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу (далі УПФУ в Жовтневому районі) про визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку пенсії, зобовязання перерахунку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалідом 3 групи, а тому згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір його пенсій не повинен бути нижче 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, позивач посилається на ст. 50 вказаного Закону України про те, що особам, які відносяться до першої категорії, інвалідів третьої групи призначається додаткова пенсія за шкоду нанесену здоров'ю у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії, проте отримав відмову. Оскільки він не згоден з такою відповіддю, вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права та інтереси, гарантовані Конституцією України. Тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку з 01.01.2006 року пенсії та додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії, зобовязати відповідача перерахувати з 01 січня 2006 року державну пенсію як постраждалому від Чорнобильської катастрофи інваліду третьої групи першої категорії на період сплаченої пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб) із врахуванням сплаченої державної пенсії, зобовязати відповідача перерахувати з 01 січня 2006 року додаткову пенсію на період сплаченої додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком (50 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб) із врахуванням сплаченої додаткової пенсії та зобовязати відповідача сплатити йому компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Розі від 24 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково, зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком (6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб) з 01 січня 2006 року по 24 березня 2010 року, зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю додаткової пенсії , відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2006 року по 24 березня 2010 року, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Жовтневому районі ставить питання про скасування постанови суду та прийняття нової про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд дійшов невірного висновку щодо неправомірності його дій при нарахуванні пенсії позивачу, та про те, що розмір пенсії позивачу необхідно визначати виходячи з мінімального розміру пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не звернув уваги на порядок фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» а також не врахував, що позивачем пропущено строк для звернення до суду з позовом.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, згідно посвідчення виданого 26.04.2005 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 3 групи. Інвалідність повязана з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, отримує пенсію по інвалідності від захворювання повязаного з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС .

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 50 Закону, в редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону, в редакції від 06.06.1996, розмір пенсії для інвалідів 3 групи щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини 3 статті 67 Закону, в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Постанова Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету», Постанова Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, не підлягають застосуванню, оскільки згідно з положеннями частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно - правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Застосування зазначених вище Постанов Кабінету Міністрів України істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Безпідставні також посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно яких, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вони не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Однак, колегія суддів не може погодитись із висновком суду щодо неможливості застосування наслідків пропущення строку при вирішення спору з посиланням на ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та реакційну безпеку», згідно якої позовні вимоги про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи не обмежуються строком давності, оскільки ці положення не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом 23 липня 2009 року, тобто із пропуском встановленого строку, відносно його вимог за період з 01 січня 2006 року по 22 липня 2008 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду в частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком (6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб) з 01 січня 2006 року по 22 липня 2008 року, зобовязання відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю додаткової пенсії, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2006 року по 22 липня 2008 року, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком підлягає скасуванню з прийняттям відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України нової постанови про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині постанова суду не оскаржена.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2010 року частині зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю пенсії відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з розміру 6 мінімальних пенсій за віком (6 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб) з 01 січня 2006 року по 22 липня 2008 року та зобовязання Управлння Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 різницю додаткової пенсії, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 січня 2006 року по 22 липня 2008 року, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_3