Справа № 820/1712/15
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. Справа № 820/1712/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Городової А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Трапіцина Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015р. по справі № 820/1712/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України в особі начальника управління Білоус Бориса Григоровича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд: визнати бездіяльність начальника Харківського обласного Управління лісового та мисливського господарства Білоуса Бориса Григоровича протиправною; зобов'язати відповідача прийняти рішення щодо видачі сертифікату про походження деревини відповідно до "СТАНДАРТУ адміністративної послуги з видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій", затвердженого Наказом Державного Комітету лісового господарства України №230 від 07.09.2009 року та Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1260 від 21.12.2005 року; зобов'язати відповідача повернути позивачу оригінали наданих для оформлення сертифіката походження документів; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 2700 грн. та судовий збір.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 р. адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України в особі начальника управління Білоуса Бориса Григоровича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії було задоволено частково.

Визнано протиправними дії начальника Харківського обласного Управління лісового та мисливського господарства Білоуса Бориса Григоровича, що полягали у несвоєчасному розгляді заяви про видачу сертифікату походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд фактично у повному обсязі відмовив у задоволенні позову, в зв'язку з чим просить скасувати у повному обсязі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 р., яким було частково задоволенні позовні вимоги та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, виклав свій погляд на обставини справи, зазначивши, що доводи скарги є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, законодавчо необґрунтованими, в зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 р.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.02.2015р. позивач, з метою отримання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі за текстом - сертифікат), звернувся до Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства із заявою та доданим пакетом документів (а.с.9-27).

Листом №10-09/200 від 19.02.2015р. (а.с.56) позивача було повідомлено про те, що Харківським обласним управління лісового та мисливського господарства вивчається достовірність наданих документів, а тому відповідь щодо видачі сертифіката буде надана протягом трьох робочих днів у відповідності до чинного законодавства.

19.02.2015р. листом №10-09/201 (а.с.57) відповідач звернувся до ПП "Гарант 2007" з проханням підтвердити факт продажу лісопродукції ФОП ОСОБА_3 та надати копію видаткової накладної №39/12 від 11.02.2015р.

Також відповідачем 24.02.2014р. листом №10-09/216 (а.с.58) повідомлено позивача про звернення до ПП "Гарант 2007" із запитом про надання інформації та про вирішення питання видачі сертифікату після підтвердження достовірності поданих документів.

У відповідь на запит від 19.02.2015р. №10-09/201, ПП "Гарант 2007" листом від 02.03.2015р. №б/н (а.с.59) повідомило відповідача про відсутність взаємовідносин із продажу лісопродукції для ФОП ОСОБА_3

На підставі відповіді ПП "Гарант 2007" від 02.03.2015р., відповідач прийшов до висновку про недостовірність поданих позивачем документів, а тому відмовив у видачі сертифіката. Зазначене підтверджується листом №10-09/250 від 03.03.2015р. (а.с.60).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача, що полягали у несвоєчасному розгляді заяви про видачу сертифікату походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій. Інші вимоги позивача є недоведеними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Особливий правовий режим експорту та реалізації лісо- та пиломатеріалів визначає Закон України "Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів" від 08.09.2005р. №2860-IV (далі - Закон України від 08.09.2005р. №2860-IV).

Відповідно до ст.3 Закону України від 08.09.2005р. №2860-IV, реалізація суб'єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтею 2 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів.

Порядок видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Сертифікат про походження лісоматеріалів видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, і підтверджує законність придбання лісоматеріалів.

Порядок видачі сертифікату передбачений Тимчасовим порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлення з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1260 від 21.12.2005р. (далі - Постанова №1260), який визначає механізм видачі сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів (далі - сертифікат) для здійснення експортних операцій.

Відповідно до п. 2, 3 Постанови №1260, дія вищезазначеного Порядку поширюється на всіх суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форми власності, що здійснюють експортні операції з лісоматеріалами та виготовленими з них пиломатеріалами. Сертифікат є обов'язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Пунктом 5 Постанови №1260 передбачено перелік документів, що надаються суб'єктом підприємницької діяльності для отримання сертифіката. Так, для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов'язковим пред'явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

Згідно положень п.7 Постанови №1260, сертифікат видається у день подання документів. У разі наведення неповної або недостовірної інформації у документах, передбачених пунктом 5 цього Порядку, експортерам в одноденний строк письмово повідомляється про відмову у видачі сертифіката з обґрунтуванням причин.

Судом першої інстанції було встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства 19.02.2015р., а рішення про відмову у видачі сертифіката було прийнято лише 03.03.2015р.

На підставі вищенаведеного, колегія судів робить висновок, що відповідачем було порушено порядок розгляду заяви позивача від 19.02.2015р., а саме пропущено строк розгляду заяви на видачу сертифіката, а тому у спірних правовідносинах мали місце протиправні дії відповідача, що полягали у несвоєчасному розгляді заяви про видачу сертифікату походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій.

Отже, з метою захисту порушеного права позивача суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправними дії відповідача, що полягали у несвоєчасному розгляді заяви про видачу сертифікату походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експертних операцій.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що під бездіяльністю необхідно розуміти пасивну форму поведінки суб'єкта владних повноважень, що полягає у не вчиненні конкретної дії, яку він зобов'язаний був зробити.

На підставі вищенаведеного, колегія судів вказує на те, що вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача не підлягають задоволенню, оскільки у спірних правовідносинах не було допущено протиправної бездіяльності відповідача, адже відповідач, як суб'єкт владних повноважень, вчинив певну дію, а саме відмовив у видачі сертифіката, хоча і з порушення законодавчо встановлених строків.

Щодо вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо видачі сертифікату, суд апеляційної інстанції зазначає.

Положеннями ст.3 Закону України від 08.09.2005р. №2860-IV закріплено, що сертифікат про походження лісоматеріалів видається саме центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно з положень п. п. 4.2 п. 4 Наказу Держкомлісгоспу від 07.09.2009р. № 230 "Про затвердження Стандарту адміністративної послуги з видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій" (далі Наказ № 230) адміністративний орган приймає рішення про: видачу Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій або відмову в його видачі.

На підставі вищезазначеного колегія судів робить висновок, що відповідач має право прийняти одне із рішень на заяви щодо видачі Сертифіката, а саме або позитивне або негативне.

Позивач, як вбачається з уточненої позовної заяви, просить суд зобов'язати відповідача вчинити конкретну адміністративну дію (прийняти конкретне рішення), тобто в даному випадку мова йде про перебирання функцій певного компетентного органу державної влади, що згідно з положеннями ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України в жодному випадку не може мати місце, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, дії або бездіяльність якого оскаржується, а тому вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо видачі сертифіката є таким, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія судів вказує на те, що як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, хоча і з порушення законодавчо встановлених строків, було прийнято рішення про відмову у видачі сертифікату від 03.03.2015р. №10-09/250, у зв'язку із виявленням факту пред'явлення позивачем недостовірних документів. Вказане рішення позивачем не оскаржувалось.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що твердження апелянта про те, що суд першої інстанції надавав оцінку стосовно відмови у видачі сертифікату, не знайшло свого підтвердження.

Так, суд першої інстанції не надавав жодної оцінки обставинам відмови у видачі сертифікату, а лише констатував факт, що така відмова з боку відповідача мала місце в зв'язку з пред'явленням недостовірних документів, посилаючись при цьому виключно на документи, наявні в матеріалах справи.

Колегія судів вказує на те, що відмова у видачі сертифіката позивачу може бути оскаржена окремо у встановлений законодавством строк.

Також, суд апеляційної інстанції вказує, що в матеріалах справи є в наявності лист від 20.03.2015р. №10-10/344, яким Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства повертає оригінали наданих документів згідно опису. Зазначений лист був надісланий на адресу позивача засобами поштового зв'язку, що підтверджується копіями опису вкладення цінного листа та фіскального чеку (а.с.84-85).

Тобто, на момент розгляду справи, відповідачем засобами поштового зв'язку надіслано на адресу позивача усі оригінали наданих, разом із заявою від 19.02.2015р., документів, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача повернути позивачу оригінали наданих для оформлення сертифіката походження документів не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правову допомогу в розмірі 2700 грн. та судового збору, колегія судів зазначає.

Відповідно до ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий зір в розмірі 73,08 грн. (а.с. 4) та оплатив адвокату (представнику позивача) вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) у розмірі 2700,00 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №1 від 20 лютого 2015 року (а.с.28-31) та квитанцією №1 від 20.02.2015р. (а.с.33).

Згідно з ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі вищезазначеного колегія судів вважає, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 36,5 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1350 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду.

Підстави для зміни судового рішення та ухвалення нового закріпленні в ст. 201 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що судове рішення підлягає зміні в частині стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Змінити постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2015р. по справі № 820/1712/15, доповнивши її абзацом 4 резолютивної частини такого змісту: "Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (63001, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 36,5 грн(тридцять шість гривень 5 коп.) та витрат на правову допомогу у розмірі 1350 грн. (одна тисяча триста п'ятдесят гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.
Повний текст постанови виготовлений 02.06.2015 р.