Справа № 815/950/15
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/950/15

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №000055 від 07 серпня 2014 року, яким за порушення п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Позов обґрунтовувала тим, що факт продажу тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_2 не підтверджено належними доказами. Зокрема, у відповідача відсутні дані щодо працевлаштування продавця ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_1, у неповнолітнього не було чеку щодо придбання зазначеної в протоколі пачки цигарок, а також відсутні будь-які документи, які свідчать про проведення в магазині інвентаризації на наявність в продажу саме цигарок «Monte Carlo», які нібито продано особі, яка не досягла 18-річного віку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.04.2015р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області №000055 від 07.08.2014р.

Приймаючи вказане рішення суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази факту продажу цигарок «Monte Carlo» неповнолітній особі, в тому числі відсутній фіскальний чек про продаж тютюнового виробу. Суд зазначив, що позивачем надано докази реалізації продукції у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» по касовій стрічці за період з 01.05.2014р. по 31.05.2014р., згідно яких цигарки марки «Monte Carlo» позивачем не реалізовувались.

В апеляційній скарзі ДПІ у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ФОП ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності ФОП ОСОБА_1, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлено порушення позивачем вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема, 21.05.2014р. співробітниками Южненського МВ ГУМВС України в Одеській області складено протокол ОД №0027067 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП відносно ОСОБА_3 - продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить суб'єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 Вказаним протоколом встановлено, що 21.05.2014р. о 12 год. 00 хв., знаходячись на своєму робочому місці в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому по АДРЕСА_1, продавець ОСОБА_3 реалізувала пачку цигарок «Monte Carlo» вартістю 11 грн. неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07 серпня 2014 року, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ОД №0027067 від 21.05.2014р., в.о. начальника ДПІ у м.Южному ГУ Міндоходів в Одеській області винесено рішення №000055 про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за порушення ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке було отримано позивачем 17.09.2014р.

Задовольняючи позов ФОП ОСОБА_1 про скасування вказаного рішення про застосування фінансових санкцій суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність порушень позивачем ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Колегія суддів не погоджується з таким висновком Одеського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч.2 ст.17 вказаного Закону у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, відповідно до п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, серед іншого, є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Факт реалізації пачки цигарок «Monte Carlo» вартістю 11 грн. неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, продавцем ОСОБА_3 підтверджується безпосередньо письмовими поясненнями вказаних осіб - особи, яка здійснила продаж та неповнолітньої особи, яка придбала тютюнові вироби.

В обґрунтування вимог позову ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що продавець ОСОБА_3 пояснень щодо продажу тютюнових виробів неповнолітній особі не надавала, в підтвердження чого є відсутність її підпису в письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи. Колегія суддів критично ставиться до таких тверджень позивача, оскільки вказане спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили факт відмови ОСОБА_3 від підпису наданих нею ж пояснень, а не від надання таких пояснень.

17 червня 2014 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Южненської міської ради прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення №11/14, якою при розгляді матеріалів справи встановлені ознаки правопорушення передбачені ч.2 ст.156 КУпАП та накладено на громадянку ОСОБА_3 штраф у розмірі 510 грн. за реалізацію 21.05.2014р. пачки цигарок неповнолітньому ОСОБА_2

Суд першої інстанції не взявши до уваги вказану постанову, зазначив, що зафіксовані в ній обставини не є беззаперечним доказом реалізації тютюнових виробів. При цьому, Одеським окружним адміністративним судом залишено поза увагою положення ч.4 ст.72 КАС України, відповідно до якої вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Оскільки на час розгляду апеляційної скарги вказана постанова є чинною та в судовому порядку не скасована, тому колегія суддів встановлені нею обставини вважає такими, що не підлягають доказуванню.

Також, суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання ФОП ОСОБА_1 в поданому нею позові, що в матеріалах перевірки відсутні дані щодо працевлаштування ОСОБА_3 у ФОП ОСОБА_1, оскільки під час розгляду апеляційної скарги ДПІ у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області позивач не заперечувала, що ОСОБА_3 являється продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», який належить позивачу. Зазначене підтверджується, також, і поясненнями ОСОБА_3 від 14.07.2014р., яка засвідчила, що з вересня 2013 року працює на посаді продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу саме до суб'єктів господарювання незалежно від того, якою конкретно особою здійснювалася роздрібна торгівля.

Під час розгляду апеляційної скарги представник ФОП ОСОБА_1 посилався на те, що позивача не було запрошено на розгляд адміністративної справи, що позбавило можливості суб'єкта господарювання взяти участь щодо розгляду питання про застосування фінансових санкцій.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до таких посилань позивача, оскільки пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 передбачено можливість розгляду питання про застосування фінансових санкцій за участю представника суб'єкта підприємницької діяльності лише на вимогу такого суб'єкта або на вимогу органу, що прийняв рішення про застосування санкцій, а не встановлено імперативного припису щодо обов'язкової присутності суб'єкта господарювання під час розгляду такого питання.

Твердження позивача, що у продавця магазину могло і не виникати сумнівів щодо віку неповнолітнього покупця судова колегія відхиляє, оскільки суб'єктивна оцінка продавцем віку покупця не спростовує факт допущеного правопорушення, а також не являється підставою для звільнення від відповідальності за його вчинення.

Колегія суддів не бере до уваги надані позивачем касову стрічку за період з 01.05.2014р. по 31.05.2014р., вибірки реалізації тютюнових виробів та вибірки руху тютюнових виробів, а також акти інвентаризації в якості доказів щодо не реалізації 21.05.2014р. пачки цигарок «Monte Carlo», у зв'язку з нібито відсутністю в продажу таких цигарок в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки вони надані зацікавленою особою і об'єктивно нічим не підтверджуються. В силу ст.86 КАС України суд оцінює вказані докази за своїм внутрішнім переконанням та, з огляду на пояснення продавця ОСОБА_3, неповнолітнього ОСОБА_2 та наявність постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Южненської міської ради від 17.06.2014р., у суду наявні підстави для сумніву у достовірності наданих документів.

Як на одну з підстав для скасування рішення про застосування фінансових санкцій ФОП ОСОБА_1 зазначає, що у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України, яким передбачено визначення грошових зобов'язань виключно податковими повідомленнями-рішеннями, прийняття спірного рішення про застосування фінансових санкцій у формі, встановленій постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, є безпідставним.

З цього приводу суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

На час прийняття оскаржуваного рішення та розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій постанова Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 є чинною, а тому відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, її положення можуть застосовуватися в частині, що не суперечить Податковому кодексу України.

Оскільки факт зафіксованих протоколом порушень підтверджено матеріалами справи, тому визначення суб'єкту господарювання зобов'язань щодо сплати фінансових санкцій рішенням про застосування фінансових санкцій, а не податковим повідомленням-рішення, як це передбачено п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, на думку колегії суддів, не є достатньою підставою для скасування такого рішення.

Більше того, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення. Зміст рішення має перевагу над його зовнішньою формою.

У зв'язку з тим, що прийняте податковим органом рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідає складу правопорушення, скоєного позивачем та розміру штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним Законом, не має підстав вважати, що податковий орган діяв не в межах своїх повноважень та не на підставі законодавства.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи доведено порушення позивачем ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у зв'язку з чим позов ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення №000055 від 07 серпня 2014 року, яким до неї застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки при прийнятті постанови Одеський окружний адміністративний суд не надав відповідної правової оцінки всім матеріалам справи, а також допустив порушення норм матеріального права, постанова від 09 квітня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови суду про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Южному Головного Управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №000055 від 07 серпня 2014 року залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 02.06.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.