Справа № 821/1184/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1184/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кузьменко Н.А.

при секретарі Багненко Т.В.

за участю: представників позивача Маслова О.В., Соловйова Є.О.

представників відповідача Полякової А.Л., Софіної Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Херсонського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про скасування протоколу про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року, розпоряджень про зупинення операцій з бюджетними коштами №1 від 03.04.2015 року та №2 від 05.05.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

15 квітня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі позивач, Херсонський прикордонний загін) до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (далі відповідач, ГУ ДКСУ у Херсонській області) з позовними вимогами про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з урахуванням доповнень та уточнень до позовної заяви від 26 травня 2015 року просить:

- визнати такими, що не відповідають вимогам законодавства і скасувати рішення відповідача, а саме: «Протокол про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року», «Розпорядження № 1 про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.04.2015 року», «Розпорядження №2 про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05.05.2015 року»;

- зобов`язати відповідача поновити позивачу операції з бюджетними коштами;

- зобов`язати відповідача до вирішення питання по зобов`язанням ДП «Миколаївський бронетанковий завод», а саме прийняття рішення господарським судом по договірним зобов`язанням ДП «Миколаївський бронетанковий завод» і набуття ним законної сили не зупиняти позивачу операції з бюджетними коштами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 грудня 2014 року між військовою частиною НОМЕР_1 та державним підприємством «Миколаївський бронетанковий завод» були укладені договори на поставку (закупівлю) самохідних броньованих транспортних засобів: договір 0158Т/63-14 від 24.12.2014 року на суму 2118840,00 грн., договір №0161Т/62-14 року на суму 12909469,00 грн. Згідно з умовами договору позивач 29 грудня 2014 року перерахував всю суму коштів ДП «Миколаївський бронетанковий завод», однак, в супереч вимогам зазначених договорів, завод не поставив продукцію в строк до 29 березня 2015 року. Позивач вживав заходи спрямовані на забезпечення виконання умов договорів: відвідування заводу представниками Херсонського прикордонного загону, направлено листи від 02.03.2015 року №712/1628 (залишено без відповіді) та від 23.03.2015 року №712/2274 (залишено без відповіді), направлено «Претензію про стягнення заборгованості за договором» від 30.03.2015 року №712/2487 разом з «Розрахунком заборгованості на 30.03.2015» та «Претензію про стягнення заборгованості за договором» від 30.03.2015 року №712/2488 разом з «Розрахунком заборгованості на 30.03.2015». Позивач вважає, що наведені дії в поєднанні зі звітом від 30.03.2015 року №11/2529 до ГУ ДКСУ у Херсонській області про порушення зобов`язань з боку державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» є належним доказом виконання своїх обов`язків. Однак, у зв`язку з неподанням до казначейства звітних документів, які підтверджують отримання товарів (бронетранспортерів) відносно військової частини НОМЕР_1 складено «Протокол про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року». З посиланням на норми Конституції України та Бюджетного кодексу України обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених в адміністративному позові, з урахуванням наданих доповнень та уточнень.

Відповідач 12 травня 2015 року подав письмові заперечення, в яких вимоги позивача не визнає з таких підстав. 29 грудня 2014 року військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до договорів від 24.12.2014 №0158Т/63-14 та №0161Т/62-14 здійснено попередню оплату товару на термін 90 діб платіжними дорученнями від 24.12.2014 №2743 та 2744 на суми 12909469,00 грн. та 2118840,00 грн. за КЕКВ 2260 у розмірі 100% за БТР-70Ді спецпризначення. Відповідно до абз.3 п.11.3 розділу 11 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами (затверджено наказом Мінфіна України від 24.12.2012 №1407) у випадках проведення розрахунків на умовах авансування розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів протягом трьох робочих днів після завершення терміну поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, визначеного договірними зобов`язаннями відповідно до законодавства, подають до органів Казначейства документи, що підтверджують отримання таких товарів, робіт та послуг. Позивач дані вимоги не виконав, що є порушенням п.22 ст.116 Бюджетного кодексу України. Відповідно до пп.2 п.1 ст.117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства, визначеного п.22 ст.116 цього Кодексу застосовується захід пливу зупинення операцій з бюджетними коштами, у порядку встановленому ст.120 цього Кодексу. Враховуючи викладене, відповідачем прийнято Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.04.2015 року №1 по програмі 1002030, за якою здійснюється утримання розпорядника. Позивач частково усунув бюджетне порушення та надав до органу Казначейства документи, що підтверджують отримання таких товарів, але порушення не усунуто в повному обсязі. Відповідачем прийнято Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05.05.2015 року. З посиланням на норми Бюджетного кодексу України та казначейського обслуговування державного бюджету за витратами (затверджено наказом Мінфіна України від 24.12.2012 №1407) обґрунтовує помилковість позиції позивача. Все це на думку відповідача є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши позицію відповідача викладену в письмових запереченнях, дослідивши надані сторонами матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 02 квітня 2015 року головним казначеєм відділу обслуговування установ національної оборони та правоохоронних огнів Управління обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів ОСОБА_1 складено протокол про порушення бюджетного законодавства №1. Даним протоколом зафіксовано порушення вимог п.22 ст.116 Бюджетного кодексу України, вимог пп.3 п.1 постанови КМ України «Про здійснення попередньої оплати робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 року №117, вимог абз.3 п.11.3 розділу 11 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами (затверджено наказом Мінфіна України від 24.12.2012 №1407).

Суть порушення: 29 грудня 2014 року розпорядником бюджетних коштів здійснено попередню оплату товару на термін 90 діб згідно з абз.2 п.2 постанови КМ України «Про здійснення попередньої оплати робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» від 23.04.2014 року №117 платіжним дорученням №2744 від 24.12.2014 року на суму 2118840,00 грн. у розмірі 100% за БТР-70Ді мед. спец. призначення відповідно до договору від 24.12.2014 року №0158Т/63-14, платіжним дорученням №2743 від 24.12.2014 року на суму 12909469,00 грн. у розмірі 100% за БТР-70Ді спец. Призначення відповідно до договору від 24.12.2014 року №0161Т/62-14. Станом на 02 квітня 2015 року після трьох робочих днів з завершення терміну поставки товарів, визначеного договірними зобов`язаннями відповідно до законодавства документи, що підтверджують отримання таких товарів до органу Казначейства не надані та не повернуто перераховані кошти на рахунок.

Сторонами не заперечується факт перерахування коштів ДП «Миколаївський бронетанковий завод» та відсутність поставки продукції станом на 02 квітня 2015 року.

На підставі Протоколу про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року №1 відповідачем винесено Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03 квітня 2015 року №1, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках Херсонського прикордонного загону за КПКВК 1002030 (Матеріально-технічне забезпечення Державної прикордонної служби України та утримання її особового складу).

Станом на 05 травня 2015 року розпорядником частково були подані до органу Казначейства документи, що підтверджують отримання товарів. Згідно акта від 16,04.2015 року №41 повністю надані документи по договору від 24.12.2014 року №0158Т/63-14 на суму 2118840,00 грн., згідно акта від 29.04.2015 року №1086 частково надані документи по договору від 24.12.2014 року №0161Е/62-14 на суму 2581893,80 грн.

Позивач не усунув порушення бюджетного законодавства в повному обсязі, що стало підставою для винесення Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05 травня 2015 року №2, яким зупинено операції з бюджетними коштами на рахунках Херсонського прикордонного загону за КПКВК 1002030 (Матеріально-технічне забезпечення Державної прикордонної служби України та утримання її особового складу).

Позивачем додано до матеріалів справи документи, які спрямовані на отримання продукції за договорами від 24 грудня 2014 року.

Правомірність Протоколу про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року, Розпорядження №1 про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.04.2015 року та Розпорядження №2 про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05.05.2015 року є предметом судового розгляду.

Вирішуючи справу по суті суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула до Бюджетного кодексу України передбачає, що ним визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Бюджетним кодексом України регулюються відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу (ст.1 Бюджетного кодексу України).

Порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: порушення вимог цього Кодексу при здійсненні попередньої оплати за товари, роботи та послуги за рахунок бюджетних коштів, а також порушення порядку і термінів здійснення такої оплати (п.22 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України).

За порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу (п.2 ч.1 ст. 117 Бюджетного кодексу України).

Рішення про застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених пунктами 2 - 5 та 7 частини першої статті 117 цього Кодексу, приймається Міністерством фінансів України, органами Казначейства України, органами державного фінансового контролю, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів у межах встановлених їм повноважень на підставі протоколу про порушення бюджетного законодавства або акта ревізії та доданих до них матеріалів. Рішення набирає чинності з дня його підписання.

Форма та порядок складання протоколу про порушення бюджетного законодавства встановлюються Міністерством фінансів України (ч.2 ст. 118 Бюджетного кодексу України).

Протокол про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року №1 відповідає вимогам встановленим Порядком складання Протоколу про порушення бюджетного законодавства (затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 15.11.2010р. №1370).

Не допускається застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства, визначених статтею 117 цього Кодексу, за раніше виявлені і усунені порушення бюджетного законодавства (ч.3 ст.118 Бюджетного кодексу України).

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин передбачених ч.3 ст. 118 Бюджетного кодексу України, а тому у відповідача відсутні правові підстави для не застосування заходів впливу.

Зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

Зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом (ч.1,2 ст.120 Бюджетного кодексу України).

Наведена норма дає підстави для висновку, що Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 03.04.2015 року вичерпало свою дію 05 травня 2015 року (сплив тридцяти денний строк). За таких обставин на права та інтереси позивача в момент розгляду справи впливає Розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами від 05.05.2015 року.

Постановою КМ України від 23.04.2014 року №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» установлено, що розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати відповідно до належним чином оформленого рішення головного розпорядника бюджетних коштів попередню оплату лише у разі закупівлі на строк не більше трьох місяців: товарів, робіт і послуг, що мають тривалий цикл виробництва (більше трьох місяців) та/або технічною специфікацією щодо яких встановлено спеціальні вимоги до технічних характеристик предмета закупівлі (процесу виробництва), які відрізняються від міжнародних або національних стандартів, норм та правил (пп.3 п.1 Постанови).

Під час закупівлі товарів, робіт і послуг оборонного призначення з метою виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканності державного кордону та захисту держави в умовах особливого періоду, надзвичайного стану та у період проведення антитерористичної операції розпорядники бюджетних коштів можуть здійснювати попередню оплату зазначених товарів, робіт і послуг згідно з договорами про закупівлю на умовах, які визначаються розпорядниками бюджетних коштів виходячи з необхідності задоволення нагальних потреб, наявності фінансування витрат та обґрунтування проведення такої оплати постачальниками товарів, виконавцями робіт, надавачами послуг (абз.2 п.2 Постанови).

Суд звертає увагу позивача, що дана Постанова надає право на здійснення попередньої оплати товарів за договорами від 24 грудня 2014 року, однак така оплата повинна відповідати вимогам спеціального законодавства.

Так, Наказом Міністерства фінансів України 24.122012 року №1407 затверджено Порядок казначейського обслуговування державного бюджету за витратами.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 4 Бюджетного кодексу України даний Порядок є складовою бюджетного законодавства України.

Цей Порядок регламентує організаційні взаємовідносини між органами Державної казначейської служби (далі - орган Казначейства), розпорядниками бюджетних коштів, одержувачами бюджетних коштів, а також розподіл обов`язків та відповідальності між ними в процесі обслуговування державного бюджету за видатками, операціями з надання кредитів за рахунок коштів державного бюджету та з погашення державного боргу з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів (п.1.1. розділу 1 Порядку).

У випадках проведення розрахунків на умовах авансування розпорядники бюджетних коштів та одержувачі бюджетних коштів протягом трьох робочих днів після завершення терміну поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, визначеного договірними зобов`язаннями відповідно до законодавства, подають до органів Казначейства документи, що підтверджують отримання таких товарів, робіт та послуг (абз.3 п.11.3 розділу 11 Порядку).

Окремі видатки Міністерства оборони України та деяких головних розпорядників (за окремими кодами бюджетної класифікації видатків, перелік яких погоджується відповідним головним розпорядником та Казначейством України) незалежно від суми разового платежу здійснюються тільки на підставі платіжних доручень. Тобто здійснення видатків, якщо вони містять відомості, що становлять державну таємницю та/або мають гриф "Таємно", проводиться без подання підтвердних документів. Розпорядники бюджетних коштів забезпечують проведення таких операцій відповідно до законодавства (п.11.4. розділу 11 Порядку).

Доказів, що спірні суми віднесені до видатків які становлять державну таємницю та/або мають гриф "Таємно" сторони суду не надали, а з наявні в матеріалах справи платіжні доручення, не дають суду підстав для протилежного висновку. За таких обставин, позивач повинен надати підтвердні документи передбачені абз.3 п.11.3 розділу 11 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами.

Стосовно вимог позивача щодо зобов`язати відповідача поновити позивачу операції з бюджетними коштами та зобов`язати відповідача до вирішення питання по зобов`язанням ДП «Миколаївський бронетанковий завод», а саме прийняття рішення господарським судом по договірним зобов`язанням ДП «Миколаївський бронетанковий завод» і набуття ним законної сили не зупиняти позивачу операції з бюджетними коштами суд зазначає наступне.

Позовні вимоги в частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач, вчинити певні дії, є втручанням у його дискреційні повноваження.

Зі змісту рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R/80/2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою ст.2 КАС Украни критеріям, не втручається у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за відповідними критеріями.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність дій відповідача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 26 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Херсонського прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про скасування протоколу про порушення бюджетного законодавства від 02.04.2015 року, розпоряджень про зупинення операцій з бюджетними коштами №1 від 03.04.2015 року та №2 від 05.05.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 02 червня 2015 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 9.3.