Справа № 826/7250/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

02 червня 2015 року № 826/7250/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2
до третя особа Деснянского районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва"
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з позовною заявою до Деснянського районного відділу Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України в якій просять: - визнати незаконними дії Деснянського районного відділу Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо відмови у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; - зобов`язати Деснянський районний відділ Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовано порушенням гарантій щодо свободи пересування і вільного вибору громадянами України місця проживання в Україні, встановлених Конституцією України та закріплених Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод в протоколами до неї, а також міжнародними договорами України.

Під час розгляду справи представник позивачів підтримала позов з наведених у позовній заяві підстав.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про заміну третьої особи у справі у зв`язку з прийняттям Київською міською радою рішення № 270/270 від 09.10.2014 року "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством м. Києва" п. 7 якого було створено комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" та п. 9 зобов`язано комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва передати новоствореному КП житловий фонд, який був переданий до управління Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та знаходиться у нього на балансі.

Відповідач явку свого представника до судового засідання не забезпечив, заперечень не надав, попередньо надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа явку свого представника до судових засідань не забезпечила.

Згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС, суд продовжив розгляд у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року листами № 4/вх.17-У та № 4/вх.18-У Деснянський районний відділ Головного управління в м. Києві державної міграційної служби України повідомив позивачів про відмову в реєстрації у зв`язку з ненаданням останніми документів, що підтверджують право на проживання в займаному ними житловому приміщенні, за адресою : АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаними вимогами позивачі звернулись до Окружного адміністративного суду м. Києва за захистом своїх порушених прав.

02 квітня 2015 року позивачі на підставі Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року №1382-IV (далі Закон №1382) звернулась до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для реєстрації зазначено факт: довідка про проживання № 38 від 27 березня 2015 року та направлення на поселення в гуртожиток від 18 липня 2011 року.

Також судом встановлено, що в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено, про що позивачам повідомлено вказаними вище листами від 03 квітня 2015 року № 4/вх.17-У та №4/вх.18-У, копії яких наявні у справі.

Спірні правовідносини виникли у сфері прав громадянина України на свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні та стосуються правомірності рішення щодо відмови у реєстрації місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1381, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Вільний вибір місця проживання чи перебування право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати (абз. 3 ст. 3 Закону №1381).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1382, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частиною 2 ст. 6 Закону №1382 закріплено вичерпний перелік документів, необхідних для реєстрації, що їх зобов`язані подати особа або її законний представник, а зокрема: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

При цьому згідно з ч. 5 ст. 6 Закону №1382, забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Як встановлено судом і підтверджується наявними у справі копією довідки КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва №44 від 08 квітня 2015 року про власника особового рахунку, ОСОБА_1 є власником особового рахунка № НОМЕР_1 та копією довідки № 48 від 08 квітня 2015 року про проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Крім того, згідно актів від 08 квітня 2015 року обстеження житлових умов, затвердженого начальником Житлово-експлуатаційної контори №304, у кімнаті АДРЕСА_2 фактично проживає родина у складі трьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4 .

Відповідач відмовив у задоволенні заяви позивачів від 02 квітня 2014 року про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , гуртожиток, у зв`язку з ненаданням, на його думку, позивачем документів на підставі яких можливо зареєструвати місце проживання.

Також, у тому ж листі відповідач повідомив, що відповідно до ст. 6 Закону №1382, наказу МВС від 22.11.2012 №1077 "Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні" для реєстрації місця проживання особа подає до територіального підрозділу ДМС України серед іншого документи, що підтверджують право на проживання в житлі ордер, свідоцтво про власність, договір найму (піднайму, оренди), або інші документи, у разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Необхідно зазначити, що позивач ОСОБА_1 отримав право проживання в гуртожитку з подальшим направленням на поселення № 84 ще у 2011 році коли працював на підприємстві у власності якого знаходився цей гуртожиток, а саме ДП "ЕКОС", правонаступником якого (по утриманню на балансі) і є відповідач по справі.

Позивач працював на підприємстві до 12 травня 2014 року про що свідчить копія трудової книжки надана в судовому засіданні представником позивача і весь цей час проживав за вказаною адресою в гуртожитку.

Крім того, підтвердженням постійного проживання за вказаною в позові адресою позивача разом з дружиною та сином є копії рахунків на сплату за комунальні послуги, що були долучені до матеріалів справи в ході її слухання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, з огляду на необхідність поновлення порушених прав позивачів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та про його задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138, 158-163 КАС, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії Деснянського районного відділу Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати Деснянський районний відділ Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_2 .

4. Присудити на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у сумі 73,08 грн. з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії повного тексту.

Суддя С.І. Нагорянський