Справа № 2-а/489/56/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 р.м. ОдесаСправа № 2-а/489/56/15

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Губницький Д.Г.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді - Косцової І.П.

суддів - Стас Л.В.

- Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними рішень, зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просили визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо відмови у призначенні пенсії за віком, зобов'язати Управління призначити пенсію за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що для призначення їм пенсії за віком подали до пенсійного органу всі документи, необхідні для її призначення, проте відповідач протиправно відмовив їм у призначені пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправними рішення Управління про відмову позивачам у призначені пенсії за віком та зобов'язав Управління розглянути подані через представника позивачів їх заяви про призначення пенсії за віком. В іншій частині суд відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва також подало апеляційну скаргу, в якій, наголошуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що позивачі є громадянами України, прийняті на консульський облік в державі Ізраїль, де постійно проживають з 1993 року.

Представник позивачів 06.08.2014 року звернувся до Управління із заявами про призначення ОСОБА_2, ОСОБА_3 пенсій за віком, додавши до заяв відповідні пакети документів.

Рішеннями № 67/1 та № 67/2 від 05.11.2014 року позивачам відмовлено в призначенні пенсії за віком з тих підстав, що в поданих до заяв документах відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання заявників. Оскільки паспорт громадянина України для виїзду за кордон не містить інформації щодо місця проживання (реєстрації) його власника на території України, а інших документів, які б містили таку інформацію, заявниками не надано, відповідач дійшов висновку про неможливість призначення заявникам пенсії за віком.

Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно відмовив позивачам у призначенні їм пенсії, враховуючи подання представником останніх всіх необхідних документів для її призначення.

Проте колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає помилковим, з огляду на наступне.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч вищенаведеній нормі закону висновки суду першої інстанції зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, до того ж не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Право на отримання довічної пенсії та одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування мають застраховані особи і члени їхніх сімей та/або спадкоємці на умовах та в порядку, визначених цим Законом.

Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, але добровільно сплачували страхові внески в порядку та розмірах, встановлених законом, до солідарної системи та/або накопичувальної системи пенсійного страхування, мають право на умовах, визначених цим Законом, на отримання пенсії і соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду та/або отримання довічної пенсії чи одноразової виплати за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

Пунктом 7 Порядку (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачів з заявами про призначення пенсії) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

а) довідка податкової адміністрації про присвоєння ідентифікаційного номера заявнику. За документ, що засвідчує відсутність у заявника ідентифікаційного номера для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні державні органи та мають відмітку у паспорті, береться копія сторінки паспорта з відміткою про те, що особа має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера;

б) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу);

в) довідка про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а починаючи з 1 липня 2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, додатком 3.

д) клопотання (направлення) про достроковий вихід на пенсію (для призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п. 16 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Аналогічні положення містить і нова редакція зазначеного Порядку, яка набула чинності з 29.08.2014 року.

Так, пунктом 1 Порядку передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Відповідно до п.2.1 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу);

3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення);

4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;

5) документи, які засвідчують особливий статус особи;

6) клопотання (направлення) про достроковий вихід на пенсію (для призначення пенсії відповідно до статті 49 Закону України "Про зайнятість населення");

Згідно із п.2.9 Порядку особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.22 Порядку передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.

Відповідно до п.п. 4.7 п. 4 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, реалізація гарантованого права громадянам щодо призначення пенсії відбувається за заявочним принципом.

На підтвердження права на пенсію особи мають подати органу визначений чинним законодавством пакет документів, на підставі яких пенсійний орган перевіряє заявлене ними право.

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, перелік документів, доданих до заяв про призначення пенсії за віком, зазначений заявниками у бланках заяв про призначення пенсії.

Згідно зазначеного переліку, заявниками в якості документу, що засвідчує особу, надано копії паспортів громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.02.2007 року №719 - V, паспорт громадянина для виїзду за кордон - це документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Зазначений документ не містить інформації щодо місця проживання (реєстрації) його власника на території України.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що наявність даної інформації при вирішенні питання про призначення пенсії є необхідною та важливою для Управління ПФУ, до якого подано заяву про призначення пенсії, адже відповідно до вимог чинного законодавства призначення пенсій здійснюється за територіальними ознаками, а саме, за місцем проживання заявника.

Натомість, з поданого заявниками пакету документів вбачається, що картку платників податків позивачам видано 23.07.2014 року та 24.07.2014 року відповідно, Дніпродзержинською ОДПІ.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що позивачами до пакету документів також не надано довідки про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року.

Отже, оскільки представником позивачів під час подання пакету документів до Управління ПФУ у Заводському районі м. Миколаєва не надано жодного документу, який би містив інформацію щодо місця реєстрації заявників, та, відповідно, підтверджував, що саме це Управління зобов'язане виплачувати пенсію позивачам, а також довідки про отримувану заявниками заробітну плату, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачам пенсій, діяв у відповідності з вимогами чинного законодавства, тому підстави для визнання його дій та рішень неправомірними відсутні.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору по суті, помилково прийняв до уваги подані під час судового розгляду Довідки ЗКП ММР «Бриз» від 09.10.2014 року про підтвердження реєстрації позивачів, оскільки під час прийняття відповідачем спірних рішень ці документи на розгляд органу не подавались, а відтак, вони не можуть свідчити про протиправність його рішень на момент їх прийняття.

Оскільки під час розгляду даної справи судом першої інстанції наведені колегією суддів обставини не враховано, ухвалене у справі рішення є помилковим, у зв'язку із чим має бути скасовано із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Водночас колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції та позивачів у справі, що спори з органами пенсійного фонду щодо призначення пенсії є індивідуальними та не можуть розглядатися в одному провадженні.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не позбавляє позивачів права на повторне звернення про призначення пенсії із поданням всіх необхідних для її призначення документів.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва про визнання протиправними рішень, зобов'язання призначити пенсію - скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В. Стас

І.О. Турецька