Справа № 539/1149/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р.Справа № 539/1149/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2015р. по справі № 539/1149/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності 2 групи внаслідок роботи на державній службі з урахуванням сум виплат індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності 2 групи внаслідок роботи на державній службі, призначеної ОСОБА_1, з урахуванням вимог, з яких нараховано і утримано єдиний внесок на загальнообов'язкве державне соціальне страхування в розмірі 80 відсотків від сукупного оподаткованого доходу, в тому числі виплат індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 06 лютого 2014 року з урахуванням фактично проведених виплат.

Свій позов мотивувала тим, що вона перебуває з 23.01.2014 року на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі, 06.02.2014 року їй була призначена пенсія по інвалідності 2 групи внаслідок роботи на державній службі.

Однак вона дізналась, що при нарахуванні та обчисленні пенсії їй не було враховано суми: індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

16.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась з письмовою заявою до відповідача з проханням провести перерахунок її пенсії з врахуванням усіх видів грошових виплат, в тому числі і інших виплат, з яких в повному обсязі проводились нарахування та утримання (з 01.01.2011 року ) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі довідки, яка знаходиться в її пенсійній справі. При обчисленні розміру пенсії не були враховані виплати за останні 24 календарні місяці роботи, зазначені в колонці «Інші виплати», а саме: індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, на що листом відповідача від 23.03.2015 року їй було відмовлено.

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі щодо призначення і виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі меншому, ніж це встановлено статтями 33, 37 Закону України «Про державну службу», статтею 2 Закону України «Про оплату праці», частиною 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі провести перерахунок та виплату пенсії по інвалідності 2 групи внаслідок роботи на державній службі, призначеної ОСОБА_1 з урахуванням вимог, з яких нараховано і утримано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 80% від сукупного оподаткованого доходу, в тому числі виплат індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 06.02.2014 року з урахуванням фактично проведених виплат.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 звільнилась з останнього місця роботи (Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі) за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності на підставі ст.38 КЗпПУкраїни (а.с.7).

06 лютого 2014 року позивачу було призначено пенсію по інвалідності, вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі, де і отримує вказану пенсію, з урахуванням норм законодавства, чинного на дату призначення пенсії і стажу державної служби в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати.

Під час процедури призначення пенсії нею було надано відповідачу всі визначені законодавством документи для призначення пенсії, зокрема довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

При обчисленні розміру пенсії було враховано за 24 календарні місяці роботи такі складові заробітної плати державного службовця: посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, а також надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премії. Але при обчисленні розміру пенсії не були враховані виплати за останні 24 календарні місяці роботи, зазначені у колонці «Інші виплати», а саме: індексація заробітної плати, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, на які в повному обсязі нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З цього приводу 16.03.2015 року позивач з письмовою заявою звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх видів грошових виплат (а.с.9), при цьому надала відповідну довідку про складові заробітної плати (а.с.11-13), але від відповідача отримала відмову у проведенні перерахунку (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є обґрунтованим, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, згідно з частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям встановлені Законом України «Про державну службу».

Статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. При цьому, саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця установлений постановами Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 зі змінами і доповненнями передбачено, що особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу». Згідно частини 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу», заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому, премія та інші надбавки враховуються в середніх розмірах стосовно визначених законодавством таких виплат у відповідному державному органі, з якого особа вийшла на пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично їй встановлені.

З аналізу зазначених норм вбачається, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі виплати під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження, а саме з виплат державним службовцям як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, а також премії та надбавки, індексація заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З наведеного вбачається, що усі інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація заробітної плати), які виплачувалися їй і включені в довідку про складові заробітної плати, є частиною заробітної плати державного службовця і виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), а тому повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, у даному випадку - пенсію державного службовця.

Таким чином, вказані виплати, зазначені у колонці «Інші виплати» Довідки про складові заробітної плати, а саме: індексація заробітної плати, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення, чинним законодавством віднесено до складових заробітної плати для нарахування пенсії, з цих виплат в повному обсязі нараховувалися та сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тому ці виплати необхідно включити в заробітну плату для призначення пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога, соціальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватися не положенням Законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, а тому позовні вимоги є доведеними.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, зазначеними в постанові від 28 травня 2013 року по справі № 21-91а13.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 21.04.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.04.2015р. по справі № 539/1149/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.