Справа № 2а/0570/11322/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м. Київ К/9991/81417/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

при секретарі Кальненко О.І.,

за участю представника Харківської митниці Міндоходів - Борисової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської обласної митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» до Харківської обласної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірними дій,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Харківської обласної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірними дій.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» було задоволено частково. Визнано неправомірними дії Харківської обласної митниці щодо відмови товариству з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» у застосуванні митної вартості на товар «Залізничні колеса суцільнокатані з діаметром по колу катання 957 мм., з діаметром посадочного отвору в ступиці 190 мм., згідно ГОСТ 10791-2004, виробництво Росія, за кодом товару 86071901 у кількості 474 шт.», що заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» за першим методом митної оцінки - «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються», а саме: у загальному розмірі 284 400 дол. США або 2 272 327,56 грн. згідно курсу НБУ 7,9899 грн. за 1 дол. США. Скасовано рішення Харківської обласної митниці «Про визначення митної вартості» від 04.05.2012 року № 807000003/2012/002260/2. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012 року апеляційну скаргу Харківської обласної митниці було залишено без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року - без змін.

У касаційній скарзі Харківська обласна митниця, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» у задоволенні позовних вимог.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» подано заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить залишити касаційну скаргу Харківської обласної митниці без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, заперечення на неї, рішення судів першої та апеляційної інстанції щодо застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 03.05.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» через свого митного брокера - Ттовариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Донбасзовнішсервіс» подало до Харківської обласної митниці декларацію митної вартості №807170000/2012/222569, якою задекларовано імпорт товару - залізничні колеса суцільнокатані з діаметром по колу катання 957 мм. і з діаметром посадочного отвору в ступиці 190 мм., згідно ГОСТ 10791-2004, виробництво Росія (далі - товар, залізничні колеса), за кодом товару 86071901 у кількості 474 шт. за ціною 600,00 дол. США за 1 шт. на загальну митну вартість 284 400 дол. США або 2 272 327,56 грн. згідно курсу НБУ 7,9899 грн. за 1 дол. США.

У зв'язку з виникненням сумніву щодо правильності визначення митної вартості, що розрахована позивачем за зазначеною ВМД, на декларації митної вартості від 04.05.2012 року митницею у графі «Для відміток митного органу» представник митниці відмітив, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», у відповідності з пунктами 7, 11 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження митної вартості товарів необхідно надати додаткові документи згідно з наступним переліком:

- рахунки за платежами третім особам на користь продавця (у відповідності з агентськими договором);

- рахунок про сплату комісійних, брокерських (посередницьких послуг), пов'язаних з виконанням умов агентського договору;

- відповідна бухгалтерська документація; каталоги, специфікації, прейскуранти фірми - виробника товару;

- калькуляції фірми виробника товару;

- висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спец. експертними організаціями;

- інформація зовнішньоекономічних і біржових організацій про вартість сировини; рішення митних органів про визначення митної вартості, раніше ввезених ідентичних або подібних товарів за одним договором (контрактом).

Позивач витребувані документи не надав, пояснюючи це тим, що подання таких документів вимагало б певного часу, що потягло б за собою простій залізничних вагонів та настання негативних наслідків для позивача. У зв'язку з цим декларантом на ДМВ був здійснений напис про неможливість подання документів та їх подальше надання у порядку, визначеному законодавством.

У зв'язку з ненадання позивачем витребуваних документів на підтвердження вартості товару, Харківською обласною митницею було відмовлено позивачу в прийнятті ДМВ № 807170000/2012/222569 від 03.05.2012 року, у зв'язку з чим прийняті рішення про визнання митної вартості товарів від 04.05.2012 року № 807000003/2012/002260/2 та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару і транспортних засобів через митний кордон України від 07.05.2012 року № 807170000/2/00382.

Рішенням про визнання митної вартості товарів від 04.05.2012 року № 807000003/2012/002260/2 митний орган скоригував митну вартість залізничних коліс, визначив їх вартість в сумі 341280,18 дол. США (курс НБУ станом на 04.05.2012 року 7,99 грн. за 1 дол. США), що становить 2726794,51 грн. (341280,18 дол. США х 7,9899 грн.).

При коригуванні митної вартості товару відповідач використав 2-й метод (ціна договору щодо ідентичних товарів), порівнюючи з ВМД № 80717000/2012/221944 від 05.04.2012 року. Підставою для визначення відповідачем митної вартості за 2-м методом, згідно з інформацією, наведеною в рішенні про визначення митної вартості стало неподання декларантом додаткових документів або відмова від їх подання з урахуванням Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України, митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення.

Згідно із статтею 86 Митного кодексу України, митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Статтею 259 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 265 Митного кодексу України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно із статтею 266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис. Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі «Для відміток митного органу».

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися:

- договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту);

- відповідна бухгалтерська документація;

- ліцензійний чи авторський договір (контракт);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару;

- калькуляція фірми - виробника товару;

- копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- сертифікат про походження товару;

- відомості про якісні характеристики товару;

- інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, декларант зобов'язаний подати додаткові документи протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей гідно із законодавством.

Аналіз наведених норм, а також положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року № 339, та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, дає підстави для висновку про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-52а12), яка є обов'язковою для всіх судів в силу статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, наведені норми, а також положення Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів» та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження дають підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Разом з тим, звіти про оцінку вартості товару були надані позивачем щодо товару, ввезеного за цим же контрактом відповідно до іншої специфікації з відмінними характеристиками товару. При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання судів попередніх інстанцій на те, що контрактом не передбачена диференціація ціни товару в залежності від його характеристик (довжини, товщини тощо), оскільки відповідно до умов контракту кількість товару, його якісні характеристики та асортимент, строки поставки та ціна визначаються саме у специфікаціях.

Додаткові документи, які було витребувано Харківською обласною митницею, входять до переліку, що міститься у пункті 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження. Водночас вимоги відповідача щодо надання додаткових документів позивачем не було виконано.

Отже, враховуючи наявну у митного органу інформацію про те, що вартість подібного товару перевищує заявлений декларантом рівень митної вартості, у митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин, митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи, перелічені у пункті 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження. Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» на вимогу митного органу не надав документів, які б підтверджували заявлену митну вартість, Харківська обласна митниця в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, винесла оскаржуване рішення, самостійно визначивши митну вартість товару за методом 2 за ціною договору щодо ідентичних товарів, а тому підстав для їх скасування не вбачається.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів, але судами допущено помилку в застосуванні норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного рішення, судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 167, 221, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Харківської обласної митниці - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.11.2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» до Харківської обласної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання неправомірними дій - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку глави 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз