Справа № 225/863/15-а
Суддя: Челюбєєв Є. В.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/225/26/2015
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

07 травня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

за участю

прокурора Бабарики О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області адміністративну справу за позовом прокурора м. Дзержинська, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції незаконними та зобов'язання Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради призначити ОСОБА_2 щомісячну, адресну допомогу як особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції, вказавши на таке.

18.11.2014 року до Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради звернулась громадянка ОСОБА_2 щодо призначення щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у зв'язку з тим, що 18.11.2014 вона переїхала з Ясинуватського району с. Красний Партизан на тимчасове місце проживання до м. Дзержинська, с. Новгородське Донецької області у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Ясинуватському районі Донецької області.

Цього ж дня, тобто 18.11.2014 року Департаментом соціального захисту населення Дзержинської міської ради ОСОБА_2 видано довідку № про взяття її на облік як особи, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року.

Однак, рішенням Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради від 25.01.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв'язку з тим, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відсутнє в переліку населених пунктів, які відносяться до зони антитерористичної операції, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження».

Дане рішення Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради на його думку є необґрунтованим та порушує права громадянина України на отримання грошової допомоги. З цих підстав, прокурор звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій.

В судовому засідання прокурор адміністративний позов підтримав та просив суд визнати дії Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції незаконними та зобов'язати Департамент соціального захисту населення Дзержинської міської ради призначити ОСОБА_2 щомісячну, адресну допомогу як особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції з 18.11.2014 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги не визнає, оскільки зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відсутнє в переліку населених пунктів, які відносяться до зони антитерористичної операції, у зв'язку з чим просила суд повністю відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із повідомленої прокурором інформації в своєму позові, яка ні ким і ні чим не спростована встановлено, що ОСОБА_2 дійсно фактично проживає за адресою м. Дзержинськ. с. Новгородське, вул. Поштова, 24/3 Донецької області, яка виїхала тимчасово із зони проведення антитерористичної операції (а.с. 1-5).

18.11.2014 року Департамент соціального захисту населення Дзержинської міської ради видав ОСОБА_2 довідку № НОМЕР_1 (а.с. 13) про взяття її на облік як особи, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014.

Рішенням Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради від 25.01.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, у зв'язку з тим, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 відсутнє в переліку населених пунктів, які відносяться до зони анти терористичної операції, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження». (а.с. 11).

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься у офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Крім того, ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Такий наказ стосовно визначення районів проведення АТО був виданий - останній і чинний на поточний день є наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Це означає, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

В ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказано, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом. Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014. В свою чергу рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України знаходиться під грифом «таємно».

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», в редакціїї, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, визначено лише перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Вищезазначене розпорядження не забороняє особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення в призначенні щомісячної, адресної допомоги за місцем тимчасового приживання, в даному випадку до Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора, який діє в інтересах ОСОБА_2 підлягають задоволенню, так як відмова Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради в призначенні ОСОБА_2 щомісячної, адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції є необґрунтованою та не ґрунтується на чинному законодавстві.

Керуючись ст.ст. 11, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов прокурора м. Дзержинська - задовольнити.

Визнати дії Департаменту соціального захисту населення Дзержинської міської ради щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції незаконними.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Дзержинської міської ради призначити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу, як особі, яка перемістилась з району проведення антитерористичної операції з 18 листопада 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку передбаченого для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову Дзержинського міського суду Донецької області може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд Донецької області, протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: