Справа № 755/31719/13-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Чех Н.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа: № 755/31719/13-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Алміенка В.О., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Самсонової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити додаткове рішення про зобов'язання УПФУ в Дніпровському районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату пенсії в розмірі 90 % від суми середньомісячної заробітної плати, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Дніпровському районі м. Києва про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії позивача середньомісячних сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми доплати за ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників та бронювання військовозобов'язаних і сум індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобов'язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця з 01.01.2010 р. з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми доплати за ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників та бронювання військовозобов'язаних і сум індексації заробітної плати, з яких справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуючи, що пенсія призначена в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року позовні вимоги було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивача з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, доплати за ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників та бронювання військовозобов'язаних та індексації заробітної плати;

- зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 17.06.2013 р. з урахуванням сум матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, доплати за ведення військового обліку військовозобов'язаних і призовників та бронювання військовозобов'язаних та індексації заробітної плати, зазначених у графі «Інші виплати» довідки Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2013 р. № 19-18/1064, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 судом було відмовлено.

14.04.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення суду.

Заява ОСОБА_2 мотивована тим, що судом при розгляді справи по суті позовних вимог не було вирішено питання щодо відсоткового розміру його пенсії від суми заробітної плати, що на його думку, було предметом спору. Крім того, заявник посилається на те, що не вирішення судом цієї позовної вимоги стало підставою для неправильного виконання УПФУ у Дніпровському районі м. Києва рішення суду та протиправного зменшення розміру його пенсії з 90% від заробітної плати до 80%.

Відмовляючи в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 168 КАС України та виходив з того, що відсутні підстави для винесення додаткового рішення суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні відносини регулюються Кодексом адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалюючи постанову від 26.03.2014 року Дніпровський районний суд м. Києва лише частково задовольнив адміністративний позов, розглянувши та вирішивши при цьому всі позовні вимоги, що були заявлені ОСОБА_2, та визначивши спосіб виконання судового рішення, а отже, як було правильно встановлено судом першої інстанції, у даному випадку, відсутні правові підстави, регламентовані ч.1 ст.168 КАС України, для постановлення судом додаткового судового рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу й на те, що, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено апелянтом у судовому засіданні, зазначена постанова суду першої інстанції в апеляційному порядку ним не оскаржувалась.

Доводи апелянта про те, що для захисту свого права на перерахунок пенсії і її отримання в розмірі 90 % від заробітної плати, а не 80 %, він звертався до суду із заявами про роз'яснення судового рішення та з окремим позовом, однак, такі дії не призвели до позитивних результатів, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для ухвалення додаткового судового рішення у цій справі.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає про неправомірність дій відповідача при виконанні постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 березня 2014 року, а саме здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 в розмірі 80 % від заробітної плати, а не в розмірі 90 %. Колегія суддів вважає, що зазначені обставини не є належною і необхідною, у розумінні ч. 1 ст. 168 КАС України, правовою підставою для ухвалення додаткового рішення суду.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду та вважає, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у відповідності з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кобаль М.І.