Справа № 2а-9668/12/2670
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2015 р. м. Київ К/800/52994/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі м. Харкова

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року

у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі м. Харкова (далі - УПФУ у Червонозаводському районі м. Харкова) до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії «УкрНДІгаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії «УкрНДІгаз») про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року УПФУ у Червонозаводському районі м. Харкова звернулося до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії «УкрНДІгаз» 583016,03 грн витрат на виплату пенсій на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ «Про наукову і науково-технічну діяльність» (далі - Закон №1977-ХІІ) і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. В обґрунтування вимог зазначало, що відповідач зареєстрований у позивача як платник страхових внесків, а тому зобов'язаний відшкодувати органу Пенсійного фонду витрати, пов'язані з виплатою наукової пенсії колишнім працівникам філії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі УПФУ у Червонозаводському районі м. Харкова просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема, Закону №1977-ХІІ та Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року № 372 (далі - Порядок). Вказує, що надіслані філії повідомлення, відповідач переадресував до Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України». Ці повідомлення відповідач не оскаржив, однак нараховані кошти позивачу не сплатив

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що філія «УкрНДІгаз» є відокремленим структурним підрозділом Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України» (в подальшому реорганізованої у 2012 році ПАТ «Укргазвидобування») без права юридичної особи.

Супровідними листами від 13 грудня 2011 року №11202/03-33, від 16 січня 2012 року №328/03-33 та від 16 лютого 2012 року №1205/03-33 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумами пенсій, призначених згідно із Законом №1977-ХІІ, і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів у зв'язку із змінами в сумі пенсій на загальну суму 583 016,03 грн.

Не погоджуючись з діями УПФУ у Червонозаводському районі м. Харкова щодо направлення цих повідомлень, Дочірня компанія «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України» оскаржила їх у судовому порядку.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, визнано протиправними дії УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова з направлення супровідними листами від 13 грудня 2011 року №11202/03-33, від 16 січня 2012 року №328/03-33 та від 16 лютого 2012 року №1205/03-33 повідомлень із визначенням заборгованості по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів в розмірі у розмірі 583 016,03 грн, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за цими повідомленнями є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Проте з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до частини 9 статті 24 Закону №1977-ХІІ, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами ПФУ до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісячно до 25 числа перераховують органу ПФУ за своїм місцезнаходженням відповідні кошти <…>.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи ПФУ стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Вказані норми мають імперативний характер, а тому підприємства, установи, організації зобов'язані відшкодувати органам Пенсійного Фонду України різницю між сумою пенсії, призначеної за цим Законом їх колишнім працівникам та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.

У разі невиконання цього обов'язку органи ПФУ мають право стягнути ці суми з боржника в примусовому порядку.

Отже, із змісту наведених норм видно, що обов'язковою умовою для примусового стягнення таких коштів є наявність заборгованості із вказаних виплат і можливості звільнення від її сплати законом не передбачено.

Однак, відмовляючи в позові суди виходили з неправомірності дій позивача, що полягали у надісланні повідомлень про розмір витрат за 2011-2012 роки філії, яка не є юридичною особою, та не дали належної оцінки доводам УПФУ у Червонозаводському районі м. Харкова про те, що ці повідомлення відповідач в подальшому переадресував безпосередньо Дочірній компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України».

Крім того, питання щодо правомірності нарахованих позивачем сум, судами не розглядалось та не перевірялась правильність їх нарахування.

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні.

Таким чином, неповне з'ясування судами дійсних обставин справи та допущені порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвалених рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Червонозаводському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак