Справа № 22-а-21414/11
Суддя: Братіщева Л. А.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія 10.3.2 ( 4 ) Доповідач Братіщева Л.А.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Савіної Г.О., Соколан Н.О.

при секретарі: Євтодій К.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (надалі УПФУ) про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії і просив суд визнати відмову УПФУ в перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії протиправною; зобовязати відповідача здійснити нарахування додаткової пенсії згідно чинного законодавства; зобовязати відповідача нарахувати і виплатити різницю в додатковій пенсії за період з 01.11.2006р. по даний час та зобовязати УПФУ і в подальшому проводити нарахування додаткової пенсії за завдану шкоду згідно чинного законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він має 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії, але позивач отримує пенсію в значно менших розмірах, ніж визначено законом.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано відмову УПФУ в проведенні перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком протиправною.

Зобовязано УПФУ провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити різницю додаткової щомісячної пенсії за шкоду завдану здоровю у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність з 01.11.2006р. по 25.08.2009р.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Довгинцівському районі ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; судом не застосовано положення ст. 99 КАС України і не враховано, що до суду з позовом ОСОБА_1 звернувся у серпні 2009 року.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення серії А №053725 виданого 24.01.1997 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом ІІІ групи, інвалідність повязана з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК від 09.12.1996р. (а.с. 54).

07 липня 2009 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до УПФУ в Довгинцівському районі про перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в чому йому було відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався ст. 87 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виходив з факту порушення відповідачем ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, й нарахування останньої в розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством а період з 01.11.2006р., й обовязку відповідача у звязку з цим здійснити її перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 зазначеного закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІII групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 16.12.1996 року знаходиться на обліку Управлінні Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію згідно Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що не оспорюється відповідачем.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 07.07.2009 року звертався із заявою про перерахунок йому пенсії згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак, 21.07.2009 року одержав відмову Управління ПФУ.

Встановлено, що Управління нараховувало та виплачувало позивачу додаткову пенсію відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 26.07.1996 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що додаткова пенсії позивачу згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка визначається в порядку, встановленому ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір якого встановлюється законами про Державний бюджет на відповідні роки.

Проте, колегія суддів не погоджується з доводами постанови суду першої інстанції щодо вирішення питання про не пропуск позивачем процесуального строку для звернення до суду на підставі ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», якою передбачено право на подання позову до суду про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоровю особи без обмеження строку позовної давності, оскільки зазначеним Законом не регулюються виниклі між сторонами правовідносини.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобовязання УПФУ здійснити перерахунок додаткової пенсії з 01.11.2006р. лише 25 серпня 2009 року, тобто з пропуском річного строку звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України в діючій на той час редакції, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У відповідності до ст. 100 КАС України в діючій на той час редакції, пропущення річного строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

В апеляційній скарзі УПФУ наполягає на застосуванні строку позовної давності (а.с. 29).

Відповідно до ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Проте з клопотанням про поновлення строку позивач до суду першої інстанції не звертався.

З урахуванням часу звернення позивача з позовом до суду та з огляду на те, що відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача на перерахунок додаткової пенсії у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.11.2006р., а тому колегія суддів вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково за період з 25 серпня 2008 року по 25 серпня 2009 року.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі про визнання відмови Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі в перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії протиправною; зобовязання здійснити нарахування додаткової пенсії згідно чинного законодавства; зобовязання нарахування і виплати різниці в додатковій пенсії за період з 01.11.2006р. по час звернення до суду та зобовязання і в подальшому проводити нарахування додаткової пенсії за завдану шкоду згідно чинного законодавства задовольнити частково.

Визнати відмову Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі проведенні перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 25 серпня 2008 року по 25 серпня 2009 року протиправною.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Довгинцівському районі провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити різницю додаткової щомісячної пенсії за шкоду завдану здоровю у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для осіб, які втрати працездатність з 25 серпня 2008 року по 25 серпня 2009р.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: