Справа № 2-а-6140/11
Суддя: Чхайло О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6140/11

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2011 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайла О. В., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику війни,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни. Так, згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту»позивач має право на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Але у 2010 -2011 роках допомога виплачувалась не в повному обсязі, недоплата становить 6510 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму неотриманої допомоги.

Ухвалою судді було відкрито скорочене провадження у даній справі в межах шестимісячного строку, передбаченого ст. 99 КАС України, а саме з 07.04.2011 року. В іншій частині позов залишено без розгляду у звязку з визнанням причин пропуску строку звернення до суду неповажними.

Представник відповідача в наданому запереченні вказав, що управління щорічно проводить нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня особам, які мають статус «учасник війни», виходячи з видатків встановлених законами України про державний бюджет на кожен рік. У 2011 році позивачу була нарахована та виплачена зазначена допомога в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.11 року «Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році, відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», а саме в сумі 120 грн. Представник відповідача вважає, що управління діяло в межах повноважень наданих державою і не має права встановлювати розмір зазначеної допомоги, а лише виплачує її відповідно до встановлених розмірів.Тому підстави для задоволення даного позову відсутні.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що спір між сторонами виник з адміністративних правовідносин, які носять публічний характер, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач відноситься до категорії громадян, що мають право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників війни, що стверджується посвідченням (а.с. 4).

Так, в силу вимог ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Законом не передбачено обмежень таких виплат відсутністю певних коштів чи обмеженням фінансування.

У 2011 році позивачу була нарахована та виплачена допомога як учаснику війни в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04.04.2011 року «Про розміри грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в сумі 120 грн.

Суд враховує, що після визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»стосовно виплати щорічної разової допомоги, на яку мають право особи віднесені до категорії учасники війни, зміни до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у 2011 році не вносилися, дія даної статті зупинена не була. Тому на думку суду розмір даної допомоги повинен визначатися на підставі наведеної норми закону, що має вищу юридичну силу, в редакції, що діяла до внесення змін, які визнано неконституційними.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розмір прожиткового мінімуму, в тому числі і для непрацездатних осіб, затверджується щорічно Законом України „Про Державний бюджет України" на відповідний рік. Іншого порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком в Україні не встановлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про нарахування та стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області допомоги у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування сум замість органу, якому надані такі повноваження.

Тому суд вважає необхідним визнання дій відповідача незаконними та зобовязати здійснити перерахунок та виплату позивачеві донарахованих сум щорічної грошової допомоги до 5 травня у відповідності до розміру, встановленого Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 22.10.1993 року, а саме у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 70, 71, 94, 99, 100, 158-3, 254 КАС України, ст. 12, 17-1,22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп, Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік»;

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику війни задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області щодо невиплати ОСОБА_1 у 2011 році щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування»з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лебединської районної державної адміністрації Сумської області виконати дану постанову негайно.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Чхайла О. В.