Справа № 712/3025/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 712/3025/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Мельник І.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Аліменка В.О., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області ( далі - відповідач ) про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо не включення додаткових видів оплати праці ( «Інші виплати» ) під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_2 та відмови позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням фактично отриманих сум допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та повної суми індексації заробітної плати, з яких нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- зобов'язання відповідача провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю з дати призначення пенсії - 23.08.2011 р. по 19.12.2013р., у розмірі 88 % сум заробітної плати з урахуванням при розрахунку розміру пенсії нарахованої та виплаченої допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та фактично отриманих сум індексації заробітної плати, з яких нараховувались та сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та виплатити заборгованість за період часу з 23.08.2011 р.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з урахуванням інших виплат та зобов'язано відповідача здійснити такий перерахунок ОСОБА_2 як державному службовцю в розмірі 88 % сум заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на момент призначення пенсії, з урахуванням інших виплат, зазначених у довідці від 18.06.2014 р., починаючи з 24.08.2014 р., та забезпечити її виплату в подальшому.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з поданням апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, яка ухвалена в порядку скороченого провадження, згідно з абз. 4 ч. 8 ст. 183-2, п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію державного службовця, відповідно до Закону України «Про державну службу», з 23.08.2011 р.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про включення до складу її заробітної плати, з розміру якої здійснюється обчислення пенсії, сум «інших виплат», зазначених у довідці від 18.06.2014 р.

12.03.2015 р. УПФУ в м. Черкасах Черкаської області своїм листом № 139/Т-10 повідомило позивача про відмову в задоволенні її вимог.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що суми «інших виплат» ( матеріальна допомога та індексація ), зазначених у довідці від 18.06.2014 р., повинні бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії ОСОБА_2, оскільки на них нараховувались та сплачувались страхові внески.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з висновками суду в частині забезпечення позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача у перерахунку позивачу пенсії з урахуванням інших виплат та зобов'язано відповідача здійснити такий перерахунок ОСОБА_2 як державному службовцю в розмірі 88 % сум заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на момент призначення пенсії, з урахуванням інших виплат, зазначених у довідці від 18.06.2014 р., починаючи з 24.08.2014 р.

Водночас, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині про зобов'язання відповідача забезпечити виплату пенсії позивача в подальшому.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про державну службу» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-IV ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

У частині 2 статті 37-1 цього Закону закріплено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, яке у відповідності з частиною 1 статті 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права.

Таким чином, оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був нарахований на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, у тому числі й матеріальну допомогу та суми індексації, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою / а.с. 13 /, то в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування відповідачем сум зазначених виплат при обчисленні пенсії ОСОБА_2

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії з урахуванням інших виплат та зобов'язання відповідача здійснити такий перерахунок ОСОБА_2 як державному службовцю в розмірі 88 % сум заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на момент призначення пенсії, з урахуванням інших виплат, зазначених у довідці від 18.06.2014 р., починаючи з 24.08.2014 р., та приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і, у відповідності до ст. 200 КАС України, підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта про те, що на час перерахунку пенсії позивача законодавством було передбачено обчислення пенсії державного службовця в розмірі 70 %, а не 88%, як про таке просить позивач, колегія суддів вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки станом на час призначення позивачу пенсії державного службовця, тобто на 23.08.2011 р., була чинною редакція Закону України «Про державну службу», у ст. 37 якої було встановлено розмір пенсії державного службовця 80 % із можливістю її поступового збільшення, а не 70%.

При цьому, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам частини 2 статті 71 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких інших доводів, які б спростовували наведену аргументацію, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ці та всі інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що при ОСОБА_2 не заявляла позовних вимог про зобовязання відповідача забезпечувати виплату її пенсії в майбутньому, однак, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача забезпечувати виплату пенсії позивача в майбутньому, тобто задовольнив вимоги на майбутнє, що не передбачено приписами Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ) і суперечить вимогам ст. 2 КАС України, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи чи законні інтереси особи і суд позбавлений можливості встановити, чи будуть вони порушені відповідачем у майбутньому.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що при зобов'язанні відповідача забезпечувати виплату пенсії позивача в майбутньому, судом першої інстанції було порушено приписи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає необхідним апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задовольнити частково, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року в частині про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області забезпечувати виплату пенсії ОСОБА_2 в подальшому - скасувати.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року в частині про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області забезпечувати виплату пенсії ОСОБА_2 в подальшому - скасувати.

В іншій частині постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Аліменко В.О.

Кобаль М.І.