Справа № 539/1479/15-а
Суддя: Жага Е. Г.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1479/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Гусак А.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іващенка О.Г.,

представників третьої особи Лубенської ОДПІ

Сидоренко Ю.М. та Карпова В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Лубни адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» в частині пп.1-4, та про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» , -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із адміністративним позовом до Лубенської міської ради про визнання нечинним та скасування п.п 1-4 рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» та про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» обґрунтовуючи свої вимоги наступним:

14.01.2015р. Лубенською міською радою прийняте рішення «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки», в якому зазначено що податковим періодом на який розповсюджується дане рішення є 2015 рік.

10.04.2015 року Лубенською міською радою прийняте рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки», яким встановлено ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості які перебувають у власності юридичних осіб на друге півріччя 2015 року на рівні 0,5% мінімальної заробітної плати. Пунктом 12.3 Статті 12 Податкового Кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Статтею 10 Податкового Кодексу України визначено, що до місцевих податків належать: податок на майно, єдиний податок. Статтею 265 Податкового Кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Підпунктом 4.1.9. Пункту 4.1. Статті 4 Податкового кодексу України визначено, що зміни до будь яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватись протягом бюджетного року.

Статтею 3 Бюджетного кодексу України визначено: - «Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.»

Підпунктом 7.1. Статті 7 Податкового кодексу України визначено, що обов'язковими елементами податку є платники податку, об'єкта оподаткування, база оподаткування, ставка податку, порядок обчислення податку, податковий період, строк та порядок сплати податку, строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Підпунктом 12.3.4. Статті 12 Податкового Кодексу України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.5. Статті 12 Податкового Кодексу України визначено, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно- правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4. цієї статті.

Враховуючи суперечність рішення Лубенської міської ради «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» прийнятого 14 січня 2015 року нормам Податкового кодексу України, з метою недопущення порушення прав платників податків 27 лютого 2015 року позивачем було направлено депутатське звернення на ім'я голови Лубенської міської ради, про невідповідність вказаного рішення вимогам Податкового Кодексу України, та необхідність скасування даного рішення.

За наслідками розгляду даного звернення 06 березня 2015 року позивачу була надана відповідь в якій зокрема зазначено, що мотивацією прийняття оспорюваного рішення в супереч зазначених норм Податкового кодексу України є пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» прийнятого 28.12.2014 року, в якому зазначено - «Рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів».

Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

На думку позивача, даний аргумент не є достатнім для порушення процедури прийняття рішення про встановлення ставок податку з порушенням норм Податкового Кодексу України, з наступних обставин:

пункт 4 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до податкового кодексу» містить норму яка за своєю формою та змістом має рекомендаційний характер.

Порівняння форми викладення п.4. з п.7-8 Прикінцевих положень цього закону свідчить на користь даного твердження.

Опосередкованим підтвердженням рекомендаційного характеру зазначеної норми є також відсутність відповідальності за її невиконання. Проте виконання даної норми спричиняє негативні наслідки через порушення прав платників податків.

Крім того, норма закону на яку посилається відповідач, суперечить нормам іншого закону (податкового кодексу) які є фундаментальними і утворюють засади податкового законодавства України, а саме п.4.1.9, п.12.3.4.,п.12.5

За наслідками прийняття оспорюваних рішень порушується й норма п.4.1.4 Податкового Кодексу України, яка встановлює презумпцію правомірності рішень платника податку

в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі закону, припускають, неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу .

Також, слід прийняти до уваги норми :

- п.3. Підрозділу 10 Розділу 20 Податкового Кодексу України, в якій зазначено, що в разі якщо законодавчими актами передбачені інші правила справляння податків, зборів, що регулюються цим Кодексом, застосовуються правила цього Кодексу.

- п.5.2.Статті 5 Податкового Кодексу України, в якій зазначено «У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

12 березня 2015 року позивачем було подане повторне звернення з вимогою вжити законних засобів, щодо скасування рішення Лубенської міської ради «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» прийнятого 14 січня 2015 року через невідповідність його вимогам Податкового кодексу України.

23 березня 2015 року позивач отримав відповідь в якій зокрема вказувалось, що відповідно до ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

27 березня 2015 року з метою впорядкування порушеного питання в позасудовому порядку, ОСОБА_1 було направлене депутатське звернення про винесення на розгляд чергової 52 сесії проектів рішень про відміну рішень Лубенської міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» та «Про встановлення земельного податку» прийнятих 14 січня 2015 року, з мотивів невідповідності прийнятих рішень вимогам Податкового кодексу України.

07 квітня 2015 року позивач отримав відповідь в якій зазначено, що на розгляд міської ради винесений проект рішення «Про відміну рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку», проте відповідь не містила інформації з питання врегулювання рішення «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки».

10 квітня 2015 року Лубенської міською радою було прийняте рішення «Про відміну рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року «Про встановлення ставок земельного податку» .

Також, 10.04.2015 року з порушенням вищезазначених вимог Податкового кодексу України , на думку позивача, було прийнято рішення « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки»

Позивач просив суд, визнати нечинним та скасувати рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» в частині пп.1-4, та визнати нечинним та скасувати рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки»

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, залишивши їх без змін, дав пояснення, які співпадають із викладеним у позові, на задоволені позовних вимог наполягав .

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Іващенко О.Г. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, суду пояснив наступне: Законом України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року, були внесені зміни до Податкового Кодексу України в частині оподаткування нерухомого майна. В пункті 4 розділу ІІ «прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ зазначено про те, що органи місцевого самоврядування повинні в місячний строк встановити на 2015 рік податок на майно, який відмінний від земельної ділянки, довести його до платників. В цьому ж пункті зазначено про те, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Вважає, що Лубенська міська рада, приймаючи рішення 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» та рішення від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» діяла в межах своїх повноважень і на виконання вимог Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають .

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Лубенської ОДПІ Сидоренко Ю.М. вважала, що даний позов не підлягає до задоволення через безпідставність його вимог . Аналогічну позицію висловив і інший представник Лубенської ОДПІ - Карпов В. М.

До суду надано письмові пояснення голови комісії з реорганізації Лубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області Маліченко А.М., згідно яких рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» та рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» прийняті у відповідності до Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ « Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року та який не тільки доручив органам місцевого самоврядування в місячний строк переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік розміру податку на майно , а й встановив що до таких рішень органів місцевого самоврядування не застосовуються вимоги, встановлені Законом України « Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (а.с. 35).

З наданих суду сторонами письмових доказів слідує наступне:

14.01.2015 року Лубенська міська рада прийняла рішення «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки », у преамбулі якого зазначено про те, що це рішення приймається з метою приведення у відповідність до чинного законодавства місцевих податків і зборів, відповідно до статті 143 Конституції України , керуючись при цьому нормами Податкового кодексу України .

Резолютивна частина даного рішення містить сім пунктів:

- встановити на 2015 рік ставку податку для об'єктів житлової нерухомості , що перебувають у власності фізичних осіб , на рівні 1% мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування ;

- встановити на 2015 рік ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості , що перебувають у власності фізичних осіб , на рівні 1% мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування ;

- встановити на 2015 рік ставку податку для об'єктів житлової нерухомості , що перебувають у власності юридичних осіб , на рівні 1% мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування ;

- встановити на 2015 рік ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості , що перебувають у власності юридичних осіб , на рівні 1% мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування ;

- пільги зі сплати податку надаються у відповідності до пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України ;

- у відповідності до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України надати пільгу на об'єкти нежитлової нерухомості , які перебувають у власності фізичних осіб. Визначені в підпункті «е» підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті ПК України - за умови , якщо такі об'єкти нежитлової нерухомості не використовуються їх власниками з метою одержання доходів.

- визнано таким , що втратило чинність , рішення сорок четвертої сесії Лубенської міської ради шостого скликання від 08.08.2014 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно , відмінне від земельної ділянки».

Позивачем щодо данного рішення пропонується скасувати рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» в частині пп.1-4.

Відповідне рішення органу місцевого самоврядування надруковано в газеті « Лубенщина» сторінка 3, від 24 січня 2015 року. (а.с.42).

Окрім того, 10.04.2015 року Лубенська міська рада прийняла рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки » у преамбулі якого вказала, що враховуючи звернення суб'єктів господарювання , стан надходження місцевих податків і зборів до міського бюджету , відповідно до статті 143 Конституції України, керуючись при цьому нормами Податкового кодексу України міська рада вирішила:

- - внести зміни до рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», встановивши ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості , що перебувають у власності юридичних осіб на друге півріччя 2015 року на рівні 0,5 % мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування ;

- звільнити від сплати податку об'єкти нежитлової забудови, які мають спортивне та фізкультурно - оздоровче призначення, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, якщо вони не використовуються їх власниками з метою одержання доходів( здаються в оренду, лізинг, позичку , використовуються у підприємницькій діяльності ).;

- управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради оприлюднити це рішення в засобах масової інформації.

Контроль за виконанням даного рішення покладеного на міського голову.

Дане рішення надруковане в газеті « Лубенщина» сторінка 2 від 25 квітня 2015 року. (а.с.43).

Розглядаючи дану справу суд виходив із вимог чинного законодавства України, а саме:

Частиною 1 ст.17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.2 КАС України при вирішенні адміністративного позову суд має виходити з наступного: 1) чи прийнято оскаржуване рішення відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; 2) чи прийнято це рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття; 3) чи дотримано при його ухваленні принцип рівності перед законом, запобігання несправедливій дискримінації; 4) чи прийняте воно пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання, а згідно до п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України N 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 24) встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року N 1160-IV регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, а згідно до ст. 12 Закону України від 11 вересня 2003 року N 1160-IV регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Підпунктом .12.3.4. п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, передбачене, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

В пункті 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набув чинності 01.01.2015 року зазначене наступне:

«4. Рекомендувати органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Установити, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Лубенська міська рада, приймаючи 14.01.2015 року рішення «Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки », діяла в межах своєї компетенції та відповідно до Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який не тільки доручив органам місцевого самоврядування в місячний строк переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік розміру податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно, а й встановив що до таких рішень органів місцевого самоврядування не застосовуються вимоги, встановлені "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» .

Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також, особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Оскаржуючи рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки » позивачем не надано доказів того, що він є особою до якої цей акт безпосередньо застосовано, а також, що він є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано відповідний акт. Дане рішення органу місцевого самоврядування стосується виключно встановлення ставок податку для об'єктів нежитлової нерухомості , що перебувають у власності юридичних осіб на друге півріччя 2015 року на рівні 0,5 % мінімальної заробітної плати , встановленої законом на 1 січня звітного ( податкового ) року , за 1 кв. метр бази оподаткування .

Відповідно до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Тому суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» в частині пп.1-4, та про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» є безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,17,18 ,69 , 71, 94, 104, 158-163, 171 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лубенської міської ради про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» в частині пп.1-4, та про визнання нечинним та скасування рішення Лубенської міської ради від 10.04.2015 року « Про внесення змін до рішення міської ради від 14.01.2015 року « Про встановлення ставок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки» - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Жага Е. Г.