Справа № 22-а-21053/11
Суддя: Соколан Н. О.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 ( 3 ) ОСОБА_1
Доповідач Соколан Н. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.

суддів: Михайлів Л.В., Зубакової В. П.,

розглянувши (в порядку письмового провадження) у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку щомісячної соціальної допомоги та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі УПФУ) про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною та стягнення боргу за перерахування пенсії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 2-ї групи, починаючи з 2006 року не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати протиправними дії УПФУ по відмові йому у перерахунку державної та додаткової пенсії з 01.01.2006 року, зобовязати відповідача провести перерахунок державної пенсії у розмірі 8-ми прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність за період з 01.01.2006 по 01.01.2008 року, зобовязати відповідача перерахувати розмір додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2006 року та стягнути з УПФУ 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2010 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання протиправними дій пенсійного фонду щодо відмови у перерахунку щомісячної соціальної допомоги та стягнення заборгованості задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ у відмові ОСОБА_2 у перерахунку основної (державної) пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року та додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по лютий 2010 року включно відповідно до вимог п. 4 ст. 54., ст.. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязано УПФУ здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 основну (державну) пенсію за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 УПФУ в цей період.

Зобовязано УПФУ здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.01.2006 року, із вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 УПФУ в цей період з 01.012006 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що основну пенсію за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року позивач отримував у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а тому підстави для її перерахунку у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні. Додаткова пенсія сплачувалась за оспорюваний період у відповідності до Постанов Кабінету Міністрів, якими визначено її розмір. Відповідач вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не перевірено наявність у відповідача бюджетних коштів для виплати пенсій. Суд першої інстанції не зазначив кінцевого періоду перерахунку додаткової пенсії. Крім того, позивачем пропущений процесуальний строк для звернення до суду.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга УПФУ підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС, є інвалідом 2-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період, починаючи з 01.01.2006 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок та виплату у відповідності до вищевказаного Закону.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оскаржується встановлене судом право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю за період з 01.01.2006 року в розмірах, встановленими ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону в редакції до 01.01.2008 року, розмір пенсії для інвалідів 2-ї групи щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою не міг бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІІ групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007 р. № 107-VІ внесені зміни до ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії інвалідів ІІ групи - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році не може бути нижчим 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107-VI внесені зміни до ст. 50 Закону №796-ХІІ , згідно з якими особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.01.2007 року по 31.12.2007 року включно розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру 19,91 грн. а з 28.05.2008 року - у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян», Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії, у розмірах, які визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В той же час, суд першої інстанції безпідставно зобов'язав відповідача зробити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року не врахувавши, що в зазначений період діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як вбачається з довідки від 25.06.2009 року, виданої УПФУ (а.с. 15), у період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року, ОСОБА_2 отримував додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах не менших, ніж ті, які були встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, які внесено Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Отже, висновки суду першої інстанції про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року є помилковим, оскільки УПФУ, в зазначений період часу, діяло у відповідності до положень діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів враховує, що право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обов'язків, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про пропуск позивачем процесуального строку звернення до суду спростовуються висновками суду першої інстанції. Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачем не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Крім того, визнаючи неправомірними дії відповідача щодо нарахування додаткової пенсії та зобовязуючи УПФУ перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 зазначену пенсію, суд першої інстанції помилково не визначив кінцеву дату визнання дій неправомірними та відповідно кінцеву дату зобовязання здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії, що суперечить нормам КАС України, які передбачають можливість оскарження лише вчинених протиправних дій чи допущеної бездіяльності. Таким чином, необхідно зазначити кінцеву дату визнання дій відповідача неправомірними та відповідно кінцеву дату зобовязання здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії ОСОБА_2 28 лютого 2010 року, відповідно до позовних вимог та наданих доказів по справі.

В іншій частині постанова суду не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку додаткової пенсії і також зобовязання здійснити перерахунок та їх виплату за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог, із зазначенням кінцевої дати визнання дії протиправними та зобовязання вчинити зазначені вище дії до 28.02.2010 року.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, п.3, п.4 ч.1 ст. 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2010 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відмові ОСОБА_2 у перерахунку додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по лютий 2010 року включно і зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію, починаючи з 01.01.2006 року, за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно скасувати й прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначивши також кінцеву дату визнання дій неправомірними та зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії по 28 лютого 2010 року включно.

Викласти абзац другий та четвертий резолютивної частини постанови в наступній редакції:

«Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відмові ОСОБА_2 у перерахунку основної (державної) пенсії за період з 01.01.2006 року по 01.01.2008 року та додаткової пенсії за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.02.2010 року включно відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 додаткову пенсію відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України від 09.07.2003 року «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 28.02.2010 року, із вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_2 Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу в цей період».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: