Справа № 817/502/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/502/15

26 травня 2015 року 15год. 00хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Дяденчук А.І.,

відповідача: представник Пасека К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М."

доРівненської митниці Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та стягнення податку , -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, відповідно до якого, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року про коригування митної вартості товарів. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в митному оформленні товару №204000009/2015/000002 від 23.01.2015 року. Стягнути з Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." 20949,68 грн. податку на додану вартість.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема пояснив суду, що на виконання умов контракту №1/2012 від 03.01.2012 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." надійшов товар загальна вартість якого визначалася на рівні 20938,00 EUR. Вказав, що з метою митного оформлення вказаного товару позивачем до митного органу було подано митну декларацію №204050001/2015/000785 від 22.01.2015 року та визначено вартість товару на рівні 20938,00 EUR. Зазначив, що митним органом 23.01.2015 року прийнято рішення №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого митну вартість товару було збільшено з 20938,00 EUR до 26668,40 EUR, та складено картку відмови в митному оформленні товару №204000009/2015/000002 від 23.01.2015 року з підстав неподання позивачем документів, що підтверджують складові митної вартості товару. Пояснив, що митним органом не було вказано, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та які саме документи необхідно подати для підтвердження конкретної складової. Вказав, що рішення №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року про коригування митної вартості товарів та картка відмови в митному оформленні товару №204000009/2015/000002 від 23.01.2015 року є протиправними та підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема, пояснив суду, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України було подано митну декларацію №204050001/2015/000785 від 22.01.2015 року. Вказав, що у зв'язку з наявністю інформації стосовно вартісних рівнів ідентичних товарів, які перевищували заявлений декларантом рівень вартості згідно митної декларації, а також, враховуючи відсутність у поданих до митного оформлення документах належних відомостей щодо числових значень складових митної вартості товару, відповідачем було поставлено вимогу щодо надання додаткових документів. Пояснив, що для підтвердження заявленої митної вартості товарів на письмову вимогу митниці декларантом було подано додаткові документи, за результатами розгляду яких, митниця прийняла рішення щодо неможливості застосувати їх для підтвердження заявленої митної вартості. Зазначив, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." є необґрунтованим та безпідставним. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." та фірмою Астра ИТБ, Новий Белград, Республіка Сербія укладено контракт №1/2012, предметом якого є поставка складових для синтезу смол і зв'язуючі (а.с.8-9).

Згідно з доповненням до контракту №65 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." поставлено товар загальною вартістю 20938,00 EUR (а.с.10).

З метою митного оформлення вказаного товару позивачем до митного органу було подано митну декларацію №204050001/2015/000785 від 22.01.2015 року та визначено вартість товару на рівні 20938,00 EUR (а.с.11).

Товариству з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." на підставі та у відповідності з положеннями частини 4 статті 54 та частини 3 статті 53 Митного кодексу України Рівненською митницею Державної фіскальної служби України направлене електронне повідомлення - вимога щодо необхідності надання додаткових документів, а саме:

- Замовлення на партію товару та підтвердження його прийняття до виконання, наявність яких передбачено Контрактом;

- Банківські платіжні документи щодо здійснення оплати за партію товару;

- Каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, які можливо розповсюдити на імпортовану партію товарів;

- Виписки з бухгалтерської документації стосовно механізму формування ціни партії товарів на умовах DAP UA Клевань;

- Висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів на письмову вимогу митниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." було подано наступні документи: доповнення від 22.01.2015 року №66 до Контракту від 03.01.2012 року №1/2012, інформацію про рівень цін на товар станом на 16.01.2015 року (світові ціни на стирол - мономер з www.icispricing.com), лист відправника товару щодо підтвердження вартості замовленої партії, за результатами розгляду яких митниця прийняла рішення щодо неможливості застосувати їх для підтвердження заявленої митної вартості.

За результатами аналізу всіх поданих до митного оформлення документів та, оскільки, вимоги Рівненської митниці було виконано декларантом не у повному обсязі 23.01.2015 року відповідачем прийнято рішення №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого митну вартість товару було збільшено з 20938,00 EUR до 26668,40 EUR, та складено картку відмови в митному оформленні товару №204000009/2015/000002 від 23.01.2015 року (а.с.15-16).

Відповідно до рішення №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року про коригування митної вартості товарів, митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв'язку з:

1) згідно Контакту оплата за товар проводиться шляхом здійснення: передоплати, згідно специфікацій в доповненнях до Контракту або після поставки протягом 30 днів від дати поставки товару, що вказується в доповненнях. При цьому, надане до митного оформлення Доповнення №65 від 16.01.2015 року до Контракту не містить відомостей стосовно терміну оплати за партію товару. Інвойс від 19.01.2015 № 02-190115/EXP містить запис «термін оплати згідно Контакту №1/2012від 03.01.2012»;

2) Інвойсами від 19.01.2015 №02-190115/EXP та від 19.01.2015 №VO023157 умови поставки визначено як «DAP Klevan», при цьому країну пункту призначення не визначено;

3) Митна декларація країни експорту від 15.01.2015 року №15NL016B8620A088D0 не містить відомостей стосовно комерційних умов поставки товарів, реквізитів товаросупровідних документів, номерів транспортного засобу. Ідентифікується з імпортованою партією товарів за кодом товару, обсягом партії, відправником та отримувачем, країною відправлення та призначення;

4) Інвойси від 19.01.2015 року №02-190115/EXP, від 19.01.2015 року №VO023157 та митна декларація країни експорту від 15.01.2015 року №15NL016B8620A088D0 містять розбіжності щодо числових значень вартості товару;

5) Неподанням декларантом додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, визначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України та неможливістю застосувати для підтвердження заявленої митної вартості додатково надані декларантом документи, з огляду на наступне:

- Додаток до зовнішньоекономічного договору №66 від 22.01.2015 року не може бути поширено на партію товару, оскільки дата відвантаження товару передує даті підписання зазначеного документу;

- Копію підтвердженого замовлення товару у відправника не може бути взято до уваги, оскільки безпосередньо не стосується виконання умов контракту Контакту від 03.01.2012 №1/2012;

- Лист відправника від 22.01.2015 року не може бути взято до уваги, оскільки відправник не є стороною зовнішньоекономічного Контакту від 03.01.2012 року №1/2012;

- Надана інформація ICIS стосовно рівень цін на товар на американському ринку не може бути взята до уваги, оскільки митниці не відома дата закупівлі товару відправником у виробника. Надана інформація ICIS стосовно рівень цін на товар на європейському ринку не може бути взята до уваги, оскільки товар має американське походження;

6) Орган доходів і зборів володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості (а.с.15-16).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступні вимоги чинного законодавства.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон У країни, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Відповідно до частини l статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості. та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі Їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що для митного оформлення імпортованого товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." митному органу було подано контракт №1/2012, доповнення від 22.01.2015 року №66 до Контракту від 03.01.2012 року №1/2012, інформацію про рівень цін на товар станом на 16.01.2015 року (світові ціни на стирол - мономер з www.icispricing.com), лист відправника товару щодо підтвердження вартості замовленої партії, рахунки-фактури.

Згідно з ч.1, п.1 ч.4 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особи митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 13.07.2012 року №362 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості посадова особа, що здійснює контроль, проводить порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірку наявності взаємозв'язку продавця та покупця.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до частини другої цієї статті метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Митна вартість товарів є розрахунковою величиною і при її визначенні враховується вплив цілого ряду факторів, зокрема, опис конкретного товару, найменування виробника, країна походження, умови поставки та оплати цього товару, обсяги ввезення, маршрут перевезення, репутація суб'єкта ЗЕД на ринку України та в країні придбання товару, інші складові, що впливають на рівень ціни товару.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості.

Матеріалами справи стверджено, що митна декларація країни експорту від 15.01.2015 року №15NL016B8620A088D0 не містить відомостей стосовно комерційних умов поставки товарів, реквізитів товаросупровідних документів, номерів транспортного засобу. Ідентифікується з імпортованою партією товарів за кодом товару, обсягом партії, відправником та отримувачем, країною відправлення та призначення.

Також, інвойси від 19.01.2015 року №02-190115/EXP, від 19.01.2015 року №VO023157 та митна декларація країни експорту від 15.01.2015 року №15NL016B8620A088D0 містять розбіжності щодо числових значень вартості товару (а.с.62-64).

Крім того, до графи 2 поданої до митного оформлення митної декларації декларантом не внесено відомості щодо іноземного контрагента, відповідно до контакту від 03.01.2012 року №1/2012. У графі 11 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено торгову країну «NL». При цьому суд зазначає, що відправником товару є компанія «K&H Chemicals», з якою у імпортера укладено зовнішньоекономічний контракт від 25.03.2013 №002/2013/NL на поставку товару «Стирол мономер».

Одночасно, представник відповідача в судовому засіданні пояснив суду, що позивачем впродовж 2014 року здійснено митне оформлення 10 партій ідентичного товару, з них 3 поставки на підставі зовнішньоекономічного контракту від 03.01.2012 №1/2012. При цьому, митна вартість товару у двох випадках коригувалася декларантом самостійно до рівня вартості попередніх митних оформлень. Зазначив, що згідно бази даних ЄАІС у максимально наближений час у зоні діяльності інших митниць митні оформлення ідентичних (аналогічних) товарів здійснювалося в діапазоні вартостей від 2,01 доларів США за кілограм до 21,64 доларів США за кілограм. Вказане дало підстави вважати про відсутність на ринку тенденцій до спаду вартісного рівня товару.

За встановлених обставин, суд вважає, що у Рівненської митниці ДФС виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості товарів та достовірності відомостей, необхідних для її підтвердження, зокрема, стосовно відомостей, що підтверджують числові значення складових частин митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; б) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 10.04.2012 року у справі № 21-52а12, відповідно до якої митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Також суд враховує, що в постановах Верховного Суду України №21-342а13 від 22.10.2013 та №21-270а13 від 15.10.2013 зазначено, що наявність в Єдиній автоматизованій системі Державної митної служби України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Відповідно до постанов Верховного суду України № 21-242а12 та № 21-326а12, обов'язковою умовою правомірності дій митниці щодо застосування резервного методу визначення митної вартості товарів є дотримання встановленої законом процедури, зокрема, проведення консультації, у ході яких здійснено обмін наявною у митниці та декларанта інформацією та обґрунтування неможливості застосування попередніх п'яти методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи наведене суд дійшов до висновку, що митним органом обґрунтовано було поставлено письмові вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." щодо надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість.

За результатами аналізу всіх поданих до митного оформлення документів та, оскільки, вимоги Рівненської митниці Державної фіскальної служби України Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." було виконано не у повному обсязі відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року. Митну вартість, імпортованих позивачем товарів, у відповідності до положень статті 59 Митного кодексу України, визначено за ціною договору щодо ідентичних товарів (митна декларація від 19.12.2014 року №204050000/2014/001124) на рівні 1,21 EUR за тону.

Поряд з тим, суд не бере до уваги посилання представника позивача, що відповідачем при винесенні спірного рішення не вказано чіткій перелік документів, які необхідно надати позивачем для підтвердження митної вартості товару, оскільки Рівненською митницею Державної фіскальної служби України у податковій консультацій, яка наявна в матеріалах справи (а.с.51), вказано, які саме документи необхідно надати Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." для підтвердження митної вартості товару.

Суд враховує, що згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); r) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується, лише у разі. якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд встановив, що у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року митним органом обґрунтовано неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості.

Зокрема, зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом у зв'язку з відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, щодо числових значень складових митної вартості товару, перелік яких наведено у частині 10 статті 58 Митного кодексу України; надання не в повному обсязі документів; витребуваних на підставі частини 3 статті 53 Митного кодексу України; наявністю у митного органу інформації щодо рівнів митної вартості ідентичних товарів, імпортованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М.".

Так, згідно з статтею 266 Митного кодексу України, на декларанта покладений обов'язок надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Згідно зі ст.256 Митного кодексу У країни відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до п.1 ч.11 ст.264 Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації, зокрема, якщо митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до п.11 ч.3 ст.335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подають рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд вважає, що відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." у митному оформленні товарів за першим методом приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів Рівненська митниця Державної фіскальної служби України діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням фактичних обставин та наявної інформації.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і довів правомірність прийнятих ним рішення про коригування митної вартості товарів №204000009/2015/000002/1 від 23.01.2015 року та картки відмови в митному оформленні товару №204000009/2015/000002 від 23.01.2015 року.

Що стосується вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." про стягнення з Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." 20949,68 грн. податку на додану вартість, то суд зазначає, що безпідставність даної вимоги випливає з правомірності та обґрунтованості митної вартості, яка була застосована митним органом при митному оформленні товарів.

За встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки судом у задоволенні адміністративного позову відмовлено та враховуючи, що вимоги позивача носять майновий характер, несплачена сума судового збору в розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." до Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови та стягнення податку - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор С.І.М." до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 (тридцять) коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.