Справа № 2а-4938/11/2670
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" травня 2015 р. м. Київ К/9991/37811/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги Київської регіональної митниці та Головного управління Державного казначейства України у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» до Київської регіональної митниці, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування рішення про визначення митної вартості,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» звернулося до окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської регіональної митниці, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування рішення про визначення митної вартості.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2011 року у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» було задоволено. Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2011 року - скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії Київської регіональної митниці з визначенням митної вартості крохмалю пшеничного модифікованого, що надходив в період з 15.11.2010 року по 14.12.2010 року за контрактом від 26.07.2010 року № 26-07/10. Скасовано рішення про визначення митної вартості товару № 100000006/2010/219678/1 від 15.11.2010 року. Стягнуто з Державного бюджету на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» надмірно сплачені кошти за митне оформлення товарів у сумі 6212,51 грн. митного збору та 26350,84 грн. податку на додану вартість. Стягнуто з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» судовий збір в сумі 327,00 грн.

У касаційній скарзі Київська регіональна митниця, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 року та залишити в силі постанову окружного адміністративного суду від 16.05.2011 року.

У касаційній скарзі Головне управління Державного казначейства України у м. Києві, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, просить змінити постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 року, виключивши з неї зобов'язання щодо стягнення з Державного бюджету на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» надмірно сплачені кошти за митне оформлення товарів у сумі 6212,51 грн. та митного збору 26350,84 грн. податку на додану вартість.

Перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.11.2010 року при здійсненні митного оформлення товару (модифікованого крохмалю пшеничного типу Вогсеt SРD 800 - 20 мішків по 1000 кг., вартістю 410 євро за тону на загальну суму 8200 євро), що надходив в Україну за контрактом № 26-07/10 від 26.07.2010 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» та компанією «Воспет» (Польща), декларантом позивача було складено декларацію митної вартості товару № 494404, в якій митну вартість товару було заявлено у розмірі 8613, 89 Євро.

Київською регіональною митницею не було погоджено розмір митної вартості товару, визначеної декларантом у вантажній митній декларації № 494404 від 15.11.2010 року, у зв'язку з чим було відмовлено в прийнятті вантажно-митної декларації.

Оскільки, заявлена декларантом митна вартість поданого до митного оформлення товару була нижчою від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, що містяться в базі цінової інформації ЄАІС ДМСУ, інспектором відділу контролю митної вартості було запропоновано подання додаткових документів та було здійснено запис про надання додаткових документів, а саме:

- висновок експертної установи стосовно вартості товару у зв'язку з вичерпанням терміну дії Висновку ДП «Держзовнішінформ» від 05.08.2010 № 9/1148 (термін дії до 05.11.2010 р.);

- прайс-лист фірми-виробника на товар. Дані вимоги були зазначені у письмовому вигляді на першому аркуші декларацій митної вартості.

З даним переліком додаткових документів декларант ОСОБА_3 ознайомився та вчинив запис: «На даний момент надати всі документи не можемо», поставлено дату, підпис, прізвище.

Зважаючи на відмову декларанта надавати додаткові документи та відповідне погодження з підвищенням митної вартості товарів, про що зроблено відповідний запис на вантажно-митній декларації, Київською регіональною митницею було визначено митну вартість товарів на підставі наявних у нього відомостей згідно чинного законодавства України з урахуванням наявних у нього відомостей та винесено рішення про визначення митної вартості товарів від 15.11.2011 року № 100000006/2010/219678/1 за резервним (шостим) методом з використанням вищевказаних джерел інформації.

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України, митна декларація - письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу і містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення.

Згідно із статтею 86 Митного кодексу України, митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи.

Статтею 259 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 265 Митного кодексу України, митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

Згідно із статтею 266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, може здійснюватися за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митну вартість не може бути визначено за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною в кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари було продано в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митну вартість товарів не може бути визначено шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи.

Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис.

Декларант ознайомлюється з таким записом, зазначає під ним дату, прізвище та ставить свій підпис.

Посадова особа митного органу не має права вимагати від декларанта документи, не зазначені у графі «Для відміток митного органу».

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися:

- договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту);

- відповідна бухгалтерська документація;

- ліцензійний чи авторський договір (контракт);

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару;

- калькуляція фірми - виробника товару;

- копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством;

- сертифікат про походження товару;

- відомості про якісні характеристики товару;

- інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Відповідно до пунктів 13, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, декларант зобов'язаний подати додаткові документи протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей гідно із законодавством.

Аналіз наведених норм, а також положень Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року № 339 та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року № 1766 дає підстави для висновку про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 10.04.2012 року (справа № 21-52а12), яка є обов'язковою для всіх судів в силу статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, наведені норми, а також положення Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів» та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження дають підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог Митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Додаткові документи, які було витребувано Київською регіональною митницею, входять до переліку, що міститься у пункті 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження. Водночас вимоги відповідача щодо надання додаткових документів позивачем не було виконано.

Отже, враховуючи наявну у митного органу інформацію про те, що вартість подібного товару перевищує заявлений декларантом рівень митної вартості, у митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин, митний орган обґрунтовано запропонував позивачу надати додаткові документи, перелічені у пункті 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю ««Кнауф Гіпс Київ» на вимогу митного органу не надано документів, які б підтверджували заявлену митну вартість, Київська регіональна митниця в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, винесла оскаржуване рішення, самостійно визначивши митну вартість товару за методом 6, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, судом апеляційної інстанції дана неправильна правова оцінка обставин по справі, помилково застосовані норми матеріального права при розгляді апеляційної скарги по даній справі, а тому касаційну скаргу Київська регіональна митниця слід задовольнити в повному обсязі, а Головного управління Державного казначейства України - частково, рішення суду апеляційної інстанції - скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської регіональної митниці - задовольнити в повному обсязі.

Касаційну скаргу Головного управління Державного казначейства України - задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 року - скасувати.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2011 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кнауф Гіпс Київ» до Київської регіональної митниці, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання дій неправомірними та скасування рішення про визначення митної вартості - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз