Справа № 822/362/15
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/362/15

Головуючий у 1-й інстанції: Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

27 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницького міського відділу управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких підстав колегія суддів, керуючись положеннями статті 197 КАС України, вважає, що справу можливо розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, без фіксування судового засідання (частина 1 статті 41 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, за фактом незаконного виготовлення підробленого документу, та збут завідомо підробленого офіційного документу за ч.1 ст.358 КК України, порушено кримінальну справу №19/3291, до якої в якості речового доказу долучено паспорт громадянина України (ОСОБА_2) серії НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року, який відповідно до висновку спеціаліста є підробленим. Згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду від 16 травня 2012 року по справі №1/2218/51/2012, який набув законної сили 30 серпня 2012 року, особу, що видає себе за ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.3 КК України (в редакції Закону на час вчинення злочину) та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На звернення позивача про повернення вказаного паспорту, Хмельницьким міським відділом УМВС України в Хмельницькій області повідомлено, що паспорт є речовим доказом по кримінальній справі №19/3291, а тому повернути його для вільного користування не є можливим.

На звернення позивача до Хмельницького МВ управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області із заявою про видачу тимчасового посвідчення особи громадянина України надана відповідь від 04 грудня 2014 року, у якій зазначено, що підстав для видачі тимчасового посвідчення особи громадянина України немає, оскільки відсутній факт викрадення або втрати паспорта громадянина України.

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся за захистом до суду.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем доведена правомірність дій щодо відмови у видачі тимчасового посвідчення громадянина України та паспорта громадянина України. В той же час позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суду погоджується з вказаним висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-III, громадянство України - правовий зв'язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов'язках.

Згідно ст.5 Закону України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-III, документами, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України та тимчасове посвідчення громадянина України.

Відповідно до п.1, 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Пунктом 23 вказаного Положення визначено, що забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України, зокрема забороняється взяття паспорта у заставу.

Згідно п.1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 квітня 2012 року №320, паспорт громадянина України видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Пунктом 1.3 Порядку №320 визначений перелік документів, які подає особа для оформлення паспорта, а саме: заяву про видачу паспорта; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб). Особи, які утримуються під вартою, засуджені до арешту, до позбавлення або обмеження волі, подають заяви через адміністрацію відповідної установи виконання покарань або слідчого ізолятора.

Відповідно до п.4.1 Порядку №320, обмін паспорта здійснюється в разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; установлення розбіжностей у записах; непридатності паспорта для користування.

За змістом п.4.2 Порядку №320 обмін паспорта здійснюється у зв'язку з його непридатністю для користування, зокрема, у випадках відсутності або пошкодження фотокартки, псування записів про прізвище, ім'я та по батькові, дату або місце народження.

Враховуючи, що паспорт громадянина України (ОСОБА_2) серії НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року, визнано речовим доказом та долучено до кримінальної справи №19/3291, як речовий доказ (повідомлення слідчого відділу міського відділу внутрішній справ м.Хмельницького №4455 від 08 квітня 2011 року; відповідь позивачу Хмельницького міського відділу УМВС України в Хмельницькій області від 10 вересня 2014 року№2/т), колегія суду приходить до висновку про відсутність правових підстав для обміну паспорта, оскільки останній не є утраченим, викраденим або зіпсованим. Відповідно дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України є правомірними.

Розділ VІ Порядку №320 регулює видачу паспортів замість утрачених або викрадених, так територіальний підрозділ на підставі заяви про втрату або викрадення паспорта видає громадянину тимчасове посвідчення громадянина України, що підтверджує особу останнього.

Згідно п.7.1 Порядку №320 для оформлення тимчасового посвідчення особа подає: одну фотокартку розміром 3,5 х 4,5 см; документ, що посвідчує особу, яка втратила паспорт.

З системного аналізу зазначених положень, випливає, що тимчасове посвідчення оформляється і видається особі, яка втратила паспорт. Оскільки паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 не є втраченим, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у видачі тимчасового посвідчення громадянина України є правомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суду погоджується з висновком суду І інстанції, що відповідач діяв правомірно, відмовляючи у видачі тимчасового посвідчення громадянина України та паспорта громадянина України, оскільки відсутні правові підстави для їх видачі.

Також, колегія суду звертає увагу на те, що паспорт громадянина України НОМЕР_1, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 28 квітня 2000 року є речовим доказом в кримінальній справі, не підтверджує особу позивача, оскільки згідно з висновком спеціаліста є підробленим, а відтак, його статус визначається Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, наявні у справі докази не надають можливості стверджувати , що прізвище, ім'я та по батькові позивача є справжніми. Належних доказів на підтвердження справжності свого прізвища, ім'я та по батькові позивач ні відповідачу, ні суду не надав.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими, у зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишення в силі постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.