Справа № 2а-0870/8137/11
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року 10 год. 03 хв. Справа № 2а-0870/8137/11

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі Ширшові А.А.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянув в відкритому судовому засіданні адміністративну справу

адміністративного позову: Приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області Запорізької області ОСОБА_3

до: Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про: визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.08.2011 року

ВСТАНОВИВ:

Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 звернулася до Пологівської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення з податку з доходів найманих працівників №/0 від 31.08.2011р., посилаючись на те, що відповідачем неправомірно донараховано податкове зобовязання по податку з доходів найманих працівників на загальну суму 20963 грн. 45 коп., оскільки позивачем не укладалися трудові договори.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, надавши відповідні пояснення, згідно яких зазначив, що між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір про надання друкарських послуг. Факт надання зазначених послуг підтверджується актами виконаних робіт, відтак зазначені відносини не підпадають під ознаку трудових, у звязку з чим у позивача відсутній обовязок щодо сплати податку з доходів найманих працівників.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, підтримавши доводи встановлені під час перевірки позивача.

Вислухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

На підставі направлення від 02.08.2011 р. № 416, виданого Пологівською міжрайонною державною податковою інспекцією Запорізької області, старшим державним податковим ревізором-інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи відділу оподаткування фізичних осіб інспектором державної податкової служби II рангу, ОСОБА_5 згідно з ст.20 розділу І, ст.75, підпункту 78.1.4 ст. 78. 82 глави 8 розділу II Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI та у зв'язку з виявленими недостовірностями даних, що містяться у поданих деклараціях про доходи за 2008 - 2010 роки та податкових розрахунках за формою 1-ДФ, яка передбачена законом згідно з підпунктом 78.1.4 ст.78 глави 8 розділу II Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, проведена позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання приватним нотаріусом ОСОБА_3 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2010.

Перевірку проведено з відома та в присутності приватного нотаріуса ОСОБА_3.

За результатами перевірки складено акт № 294/1702/287871145 від 17.08.2011р., який підписаний ОСОБА_6 17.08.2011 р. без заперечень.

31 серпня 2011 року Пологівською міжрайонною державною податковою інспекцією Запорізької області на підставі акту перевірки від 17.08.2011р. №294/1702/НОМЕР_1 прийнято податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого визначено суму податкового зобовязання за платежем: податок з доходів найманих працівників на загальну суму 20963 грн. 45 коп., у т.ч. за основним платежем 16770 грн. 75 коп., за штрафними санкціями 4192 грн. 70 коп.

Не погодившись з донарахованим податковим зобовязанням відповідно до вказаного вище податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Як вбачається з акту перевірки від 17.08.2011р. перевіркою нарахування, утримання, повноти і своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб при виплаті доходів громадянам податковим органом встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_3 проводила перерахування грошових коштів фізичним особам-підприємцям за надані друкарські послуги та послуги впорядкування документів без відображення здійснених виплат у звітах 1-ДФ.

Згідно актів виконаних робіт фізичним особам-підприємцям, які надавали секретарські послуги приватному нотаріусу ОСОБА_3, протягом перевіряє мого періоду сплачено грошові кошти у загальній сумі 111805 грн., а саме: ОСОБА_7 (код НОМЕР_2) у сумі 73105 грн., ОСОБА_4 (код НОМЕР_3) у сумі 38700 грн.

ОСОБА_7 згідно договорів про надання послуг від 20 січня 2010р. та від 01.02.2009р. надала нотаріусу ОСОБА_3 послуги, а саме: формування компютерної бази даних зразків нотаріально оформлених документів; формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів.

Також, згідно вищевказаних договорів ОСОБА_7 була забезпечена робочим місцем в межах офісу та мала доступ до компютерних засобів. Розмір оплати послуг здійснювався за домовленістю сторін відповідно до обємів виконаних робіт.

ОСОБА_4 згідно договору про надання послуг від 03 січня 2008р. надавав нотаріусу ОСОБА_3 послуги, а саме: формування компютерної бази даних зразків нотаріально оформлених документів; формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів.

Також, згідно вказаного договору ОСОБА_4 був забезпечений робочим місцем в межах офісу та мав доступ до компютерних засобів. Розмір оплати послуг здійснювався за домовленістю сторін відповідно до обєму виконаних робіт.

Приватним нотаріусом ОСОБА_3 щомісячно протягом перевіряє мого періоду укладалися із вищезазначеними підприємцями типові акти виконаних робіт про надання послуг, а саме, за друкарські послуги, проводилися готівкою.

Укладені з робітниками ФОП договори свідчать, що основним видом наданих ними послуг є надання друкарських послуг.

Таким чином, податковим органом встановлено, що функції, які виконували секретарі-друкарі відповідають функціям, які вони виконували як приватні підприємці. Тобто, секретарі, які надавали друкарські та повязані з ними послуги є найманими особами у межах свої підприємницької діяльності. Вони виконували свої трудові функції як фізичні особи-підприємці, при цьому вигоди від виконання таких трудових функцій одержував працедавець, тобто приватний нотаріус. За виконані роботи робітники ФОП отримували дохід приватного нотаріуса ОСОБА_3 без утримання податку з доходів фізичних осіб чим порушено п.1.3, п.1.8, п.1.17 ст.1, пп.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 та п.17.2 ст.17, п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», у результаті чого не нараховано та не сплачено податку з доходів найманих працівників у періоді, що перевірявся, на загальну суму 16770 грн. 75 коп.

Вивчивши матеріали справи, суд погоджується з висновками податкового органу виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих документів,

- 03.01.2008р. між приватним нотаріусом ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_4 укладено договір про надання послуг, повязаних зі здійсненням друкарських послуг, а саме: формування компютерної бази даних зразків нотаріально оформлених документів; формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів. За результатами наданих послуг між сторонами підписано Акти виконаних робіт, а саме: від 31.01.2008, від 29.02.2008, від 31.03.2008, від 30.04.2008, від 30.05.2008, від 13.06.2008, від 30.07.2008, від 29.08.2008, від 29.09.2008, від 17.10.2008;

- 01.02.2009р. між приватним нотаріусом ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_7 укладено договір про надання послуг, повязаних зі здійсненням друкарських послуг, а саме: формування компютерної бази даних зразків нотаріально оформлених документів; формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів. За результатами наданих послуг між сторонами підписано Акти виконаних робіт, а саме: №1 від 27.02.2009, №3 від 25.03.2009, №4 від 29.04.2009, №5 від 30.05.2009, №6 від 30.06.2009, №7 від 28.07.2009, №8 від 31.08.2009, №9 від 29.09.2009, б/н від 30.10.2009, б/н від 27.11.2009, б/н від 26.12.2009;

- 12.01.2010р. між приватним нотаріусом ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 укладено договір про надання послуг, повязаних зі здійсненням друкарських послуг, а саме: формування компютерної бази даних зразків нотаріально оформлених документів; формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів. За результатами наданих послуг між сторонами підписано Акти виконаних робіт, а саме: №1 від 31.01.2010, №2 від 26.02.2010, №3 від 31.03.2010, №4 від 30.04.2010, №5 від 31.05.2010, №6 від 30.06.2010, №7 від 31.07.2010, №8 від 31.08.2010, №9 від 30.09.2010, №10 від 29.10.2010, 311 від 30.11.2010, №12 від 30.12.2010.

Порядок документування нотаріальної діяльності та зберігання архіву і порядок організації роботи з документами в державних нотаріальних конторах (далі - контора), державних нотаріальних архівах (далі - архів), приватними нотаріусами визначається Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 № 2368/5, що був чинний в періоді, що перевірявся (далі Порядок).

Відповідно до пп. 2.2.2 п.2.2 розділу ІІ Порядку приватний нотаріус веде загальне діловодство відповідно до чинного законодавства. Ведення загального діловодства може бути покладено приватним нотаріусом на особу, яка перебуває з ним у трудових відносинах.

Згідно п.3.6 Розділу ІІІ Порядку відповідальність за організацію і ведення нотаріального діловодства та збереження документів при здійсненні приватним нотаріусом нотаріальної діяльності, у тому числі володіння, користування реєстрами, книгами обліку, журналами, в яких реєструються нотаріальні документи та документи, на підставі яких вчинені нотаріальні дії, та їх ведення, а також за нотаріальні документи, що знаходяться у його провадженні, покладається на самого нотаріуса.

Пунктом 3.7 розділу ІІІ Порядку встановлено, що ведення нотаріального діловодства може бути покладено приватним нотаріусом на особу, яка перебуває з ним у трудових відносинах.

При цьому суд звертає увагу, що вказаним Порядком передбачено порядок здійснення всіх дій, що передбачені як послуги, що надані відповідно до укладених договорів приватним нотаріусом ОСОБА_3 з фізичними особами без поділу на підприємців чи звичайних фізичних осіб.

Проте, Порядком передбачено їх надання лише особами, що перебувають в трудових відносинах з призваним нотаріусом, а не за цивільно-правовими договорами.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п.1.8. ст. 1 Закону України від 22.05.03 №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» наймана особа - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію виключно за дорученням або наказом працедавця згідно з умовами укладеного з ним трудового договору (контракту) відповідно до закону. При цьому усі вигоди від виконання такої трудової функції (крім заробітної плати такої найманої особи, інших виплат чи винагород на її користь, передбачених законодавством), а також усі ризики, пов'язані з таким виконанням або невиконанням, отримуються (несуться) працедавцем.

Згідно п.1.17. ст.1 Закону України від 22.05.03 №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» працедавець - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ чи її представництво) або фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності (включаючи самозайнятих осіб), яка укладає трудові договори (контракти) з найманими особами та несе обов'язки із сплати їм заробітної плати, а також нарахування, утримання та сплати цього податку до бюджету, нарахувань на фонд оплати праці, інші обов'язки, передбачені законами.

Відповідно до пп.4.2.1 п.4.2 ст.4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р. №889-ІV до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.

Згідно пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2,4 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно зроблено висновок, що цивільно-правові правочини, укладені між позивачем та СПД-ФО ОСОБА_4 та СПД-ФО ОСОБА_7 за своєю суттю, змістом та предметом не є цивільно-правовими, а фактично наймані позивачем особи перебували з позивачем у трудових відносинах, оскільки виконували в тому числі дії, до виконання яких, може бути допущена лише особа, яка перебуває з приватним нотаріусом у трудових відносинах, з огляду на специфіку роботи останнього та порядку доступу до інформації та документів з якими він працює, зокрема формування архіву нотаріальних документів по номенклатурі; формування документів у справи (наряди); нумерація аркушів; складання описів справ; формування нарядів та їх зшивання; обклейка: ведення книг; складання та друк документів, з огляду на нотаріальну таємницю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що податковим органом правомірно було донараховано податок з доходів найманих працівників за період, що перевірявся, на загальну суму 16770 грн. 75 коп., а, відтак, податкове повідомлення-рішення від 31.08.2011 року №/0 є правомірним, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4, п. 1 ст. 17, ст. ст. 158, 162, 163, 167, 256, 257 КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі буде виготовлено відповідно до ч.3 ст.160 КАС України.

Копію постанови у повному обсязі сторони можуть отримати 27 грудня 2011 року.

Суддя М.С. Лазаренко

Постанову виготовлено у повному обсязі 26 грудня 2011 року