Справа № 820/667/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 травня 2015 р. № 820/667/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.

за участю представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_2) звернулась до суду з адміністративним позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області(далі по тексту - відповідач, ХОДПІ) в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 09.01.2014 р., яким визначено ФОП ОСОБА_2 суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 64169, 20 грн. (в т.ч. основний платіж 51335, 36 грн., штрафні санкції - 12833, 84 грн.);

- скасувати податкове повідомлення - рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області податкове повідомлення - рішення № від 09.01.2014 р., яким визначено ФОП ОСОБА_2 суму податку на додану вартість у розмірі 131348, 75 грн. (в т.ч. основний платіж - 105079, 00 грн., штрафні санкції - 26269, 75 грн.).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що нормами Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» чітко передбачено лише єдиний наслідок для платника єдиного податку, який перевищив вимоги, встановлені частиною першою цього Указу, - перехід на загальну систему оподаткування з наступного звітного періоду. Законодавство не містить жодних вимог до визначення податкових зобов'язань платника єдиного податку - фізичної особи з суми виручки, що перевищує 500 000 гривень та не встановлено умови і порядок, у відповідності до яких у разі перевищення платником єдиного податку суми виручки у розмірі 500 тис. гривень, така сума перевищення підлягала б оподаткуванню, зокрема, і податком на доходи фізичних осіб.

Зазначає, що в порушення ст. 19 Конституції України, відповідач здійснив оподаткування суми перевищення виручки позивача у розмірі 336674, 92 гри. без урахування положень підрозділу 8 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, яким встановлено, що з 1 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва Указ Президента України від 3 липня 1998 року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (з наступними змінами) застосовуються з урахуванням таких особливостей: 1) платники єдиного податку не є платниками таких податків і зборів, визначених Податковим кодексом України: ... б) податок на доходи фізичних осіб (для фізичних осіб - підприємців) ...».

Щодо висновку відповідача про заниження позивачем оподатковуваного доходу у 3-4 кварталах 2012 р, та порушення п, 177.2. п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України позивач зазначає, що в порушення вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА України від 22.12.2010 N 984 відповідач в акті перевірки не вказав, з яких саме підстав були визначені суми доходів та витрат позивача за 3-4 квартали 2012 р. в розмірі, відмінному від розміру, задекларованого позивачем. Зі змісту акта перевірки не можливо зробити висновки, які саме первинні документи позивача були прийняті відповідачем до уваги, а які відхилені та з яких саме підстав, а також в чому саме полягало порушення позивачем п. 177.2. ст. 177, п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України, наведене у висновках акта перевірки, яке призвело до нарахування позивачеві суми податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8230, 59 грн.

Крім того, позивач зазначає, що з 01.07.2012 р. ФОП ОСОБА_2 перейшла на загальну систему оподаткування. У зв'язку з тим, що під час перебування позивача на спрощеній системі оподаткування обсяг загальної суми від здійснення операцій з постачання товарів, які підлягають оподаткуванню податком на додану вартість перевищив 300000,00 грн., ФОП ОСОБА_2, на думку відповідача, зобов'язана була зареєструватися як платник податку на додану вартість починаючи з 01.07.2012 р., тобто з моменту відмови від застосування спрощеної системи оподаткування.

Позивач вважає хибним такий висновок, оскільки обсяг господарських операцій з поставки товарів (робіт, послуг), які були проведеш позивачем до вказаної дати (тобто до 01.07.2012 р.), не може бути взятий до уваги з метою визначення обов'язку даного суб'єкта зареєструватись в якості платника ПДВ, оскільки ці господарські операції здійснювались ФОЇІ ОСОБА_2 у статусі платника єдиного податку, тому не можуть вважатися операціями, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість у розумінні п. 181.1 Податкового кодексу України.

За таких обставин позивач вважає висновки податкового органу необгрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення такими, що мають бути скасовані як незаконні.

Відповідач надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акта перевірки «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_3) щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.» №762/20-23-17-02-НОМЕР_3 від 11.12.2013 р.

Вказує про законність висновків акта перевірки та на відсутність підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки висновки акта перевірки були зроблені за даними книги обліку розрахункових операцій РРО, звітів та чеків РРО, банківських виписок та інших первинних документів, перелік яких міститься в додатках до акта перевірки.

На думку податкового органу позивачу було правомірно нараховано податкові зобов'язання та застосовано штрафні (фінансові) санкції із зазначених в акті перевірки та податкових повідомленнях - рішеннях податків.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про слухання справи беp його участі за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав та мотивів зазначених в письмових запереченнях.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована 06.11.2009 року фізичною особою - підприємцем Харківською районною державною адміністрацією Харківської області, що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_4, виписки серії ААБ № 044121 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на обліку в ХОДПІ.

За період з 01.10.2010 р. по 31.12.2010 р. ФО-П ОСОБА_2 перебувала на спрощеній системі оподаткування, у періоді з 01.01.2011 по 31.03.2011 р. перебувала на загальній системі оподаткування, у період з 01.04.2011 по 31.12.2011 р. перебувала на спрощеній системі оподаткування, у періоді з 01.01.2012 по 30.06.2012 р. перебувала на спрощеній системі оподаткування, у періоді з 01.07.2012 по 31.12.2012 р. перебувала на загальній системі оподаткування.

Як встановлено при судовому розгляді справи на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77 та п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI, абз. б п. 7 ст. 13 розділу VIII Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до направлення від 03.11.2013 року № 335, виданого начальником Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області та наказу від 24.10.2013 року № 302 посадовою особою ХОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності ОСОБА_2 за результатами якої був складений акт перевірки «Про результати документальної планової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_3) щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.10.2010 р. по 31.12.2012 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.» №762/20-23-17-02-НОМЕР_3 від 11.12.2013 р. (далі по тексту - акт перевірки).

За висновками акта перевірки було встановлено наступні порушення з боку позивача:

- ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»;

- п. 177.2. п. 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України, а саме заниження чистого оподатковуваного доходу, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 51310,44 грн.;

- п.п. 49.18.2., п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України - ненадання до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області декларації про отримані доходи за 1 квартал 2011 р.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 п. 183.4 ст. 183, п. 185.1. ст. 185, абз. «а» п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 105079,00 грн., в т.ч. за липень 2012 р. на суму 705 грн., за серпень 2012 р. на суму 12112 грн., за вересень 2012 р. на суму 262 грн., за жовтень 2012 р. на суму 8334 грн., за листопад 2012 р. на суму 43585,00 грн., за грудень 2012 р. на суму 40081,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки ХОДПІ були винесені податкові повідомлення - рішення від 09.01.2014 р. № , яким ФОП ОСОБА_2 збільшено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 64169, 20 грн., в т.ч. 51335, 36 грн. за основним платежем та 12833, 84 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) та № про збільшення ФОП ОСОБА_2 суми податку на додану вартість у розмірі 131348, 75 грн., в т.ч. 105079, 00 грн. за основним платежем та 26269, 75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з матеріалів справи у період з 01.04.2011 р. по 31.12.2011 ФОП ОСОБА_2 здійснювала підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку серії Є № 898484.

Згідно зі звітом платника єдиного податку за 2-4 квартали 2011 року та наданих до перевірки документів (виписки банку, чеки РРО) ФОП ОСОБА_2 отримала дохід у сумі 836674, 92 грн. Перевищення встановленого законодавством рівня доходів (500000 грн.) відбулося 03.10.2011 р. та склало суму перевищення у розмірі 336674, 92 грн.

На підставі наданих ФОП ОСОБА_2 до перевірки первинних документів (видаткових накладних, актів виконаних робіт, товарних чеків, відомостей про нарахування та виплату заробітної плати) сума витрат у період перевищення склала 79942, 82 грн.

Суд погоджується з висновком податкового органу про порушення ФОП ОСОБА_2 п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України за 2-4 квартали 2011 року в результаті чого занижено податок на доходи фізичних на суму 43079, 85 грн.

В ході перевірки проведено аналіз визначення обсягу виручки (валового доходу), який відображений у звітах платника єдиного податку, наданих ФО-П ОСОБА_2 до Харківської ОДПІ за 2-4 кв.2011р. та співставленням з первинними документами, наданими підприємцем до перевірки: виписок з банку, книги обліку доходів, актів виконаних робіт, рахунків та встановлено обсяг виручки у сумі 836674, 92 грн.

Таким чином сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності - платником єдиного податку на розрахунковий рахунок за здійснення операції (надання послуг) за договорами, актами виконаній робіт, вважається виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), і згідно з положенням Указу не повинна перевищувати протягом календарного року 500 тис. грн.

Згідно ч. 8 ст. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку "та звітності суб'єкта малого підприємництва" в редакції від 03.07.98р. № 727/98 зі змінами та доповненнями доходи, отримані від здійсненні підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не включаються до складу сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року такого платника та осіб, що перебувають з ним у трудових відносинах, а сплачена сума єдиного податку є остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових зобов'язань як самого платника податку, так і осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї, які беруть участь у підприємницькій діяльності. Лише доходи, отримані від здійснення підприємницької діяльності, що не обкладаються єдиним податком, тобто обсяг виручки, що перевищує дозволений ст. 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єкта малого підприємництва" в редакції від 03.07.98р. № 727/98 зі змінами та доповненнями розмір 500000 грн., повинні включатись до складу сукупного оподатковуваного доходу і підлягають оподаткуванню за загальними правилами встановленими Податковим Кодексом України, з урахуванням Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 р. зі змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи у період з 01.07.2012 по 31.12.2012 р. ФОП ОСОБА_2 перебувала на загальній системі оподаткування.

Як встановлено в ході перевірки загальна сума валового доходу за цей період згідно з даними книги обліку розрахункових операцій РРО, звітів та чеків РРО, банківських виписок склала 525394, 39 грн. Однак, платником задекларовано за 3-4 квартал 2012 року суму доходу у розмірі 461547, 81 грн., в результаті чого ФОП ОСОБА_2 у 3 - 4 кварталах 2012 року занижено дохід на суму 63846, 58 грн. Витрати за 3-4 квартали 2012 року відповідно до наданих до перевірки первинних документів склали 459768, 15 грн., однак, позивач задекларував витрати за цей період у сумі 450792, 13 грн., в результаті чого ним занижені витрати на суму 8976, 02 грн.

Таким чином, у період з 01.07.2012 по 31.12.2012 р. позивачем занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 8230, 59 грн.

Згідно п. 177.1. ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2. ст. 177 ПК України встановлено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При цьому суд не погоджується із позивачем про порушення ХОДПІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА України від 22.12.2010 N 984, оскільки в акті перевірки перевіряючим зазначено, яка саме звітність та за який період досліджувалася і, крім того, до матеріалів справи додано додатки до акта перевірки позивача: «Перелік документів по ФОП ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_3, які надані в оригіналі для перевірки у листопаді 2013 р. до податкової інспекції», згідно заяви позивача від 17.11.2013 року та «Перелік документів по ФОП ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_3, які надані в оригіналі для перевірки у грудні 2013 р. до податкової інспекції», згідно заяви позивача від 06.12.2013 року, в яких вказаний вичерпний перелік документів на підставі яких посадовими особами податкового органу були зроблені відповідні розрахунки та висновки за результатами перевірки.

Як встановлено при судовому розгляді справи у періоді з 01.01.2011 по 31.03.2011 ФОП ОСОБА_2 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування та отримала дохід у сумі 414183, 38 грн. (перевищення відбулося 09.03.2011 року).

З 01.04.2011 року позивачем було подано заяву на спрощену систему оподаткування.

У періоді з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р. ФОП ОСОБА_2, здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування та отримала дохід у сумі 991236, 65 грн.

З 01.07.2012 р. ФОП ОСОБА_2 перейшла на загальну систему оподаткування і згідно даних книги обліку доходів та витрат, банківської виписки, чеків РРО, звітів РРО кошти від продажу товарів за липень - грудень 2012 р. становлять 525394, 00 грн.:

липень 2012 р. - отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 3523.0 грн. ставка податку 20% = 705,00 грн.

серпень 2012 р. - отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 60558,0 грн. ставка податку 20% = 12112,00 грн.

вересень 2012 р. - отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 1310,0 грн. ставка податку 20% ~ 262,00 грн.

жовтень 2012р.- отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 41669,0 грн. ставка податку 20% = 8334,00 грн.

листопад 2012 р. - отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 217927.0 грн. ставка податку 20% = 43585,00 грн.

грудень 2012 р, - отримано коштів, відповідно книги обліку доходів та витрат - 200499.0 грн. ставка податку 20% = 40081, 00 грн.

Податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з липня 2012 р. по грудень 2012 р. становить 105079, 0 грн.

Відповідно до положень п. 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

Відповідно п. 183.4 ст. 183 ПК України особи, що переходять на загальну систему оподаткування із спрощеної системи оподаткування за умови, якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним п. 181.1 ст. 181 подають реєстраційну заяву одночасно з поданням заяви про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування.

Згідно абз.1 п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

З аналізу вищенаведених норм суд дійшов до висновку, що при визначенні граничного обсягу суми від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, протягом останніх 12 календарних місяців, враховується отримана сума від продажу товару, при цьому не досліджується зміст витрат при придбанні товару.

Згідно з п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України вартість поставки товарів у даному випадку оподатковується у загальновстановленому порядку за ставкою 20%. Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, зокрема в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку.

Відповідно до положень п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

За результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ (перевищення 300 тис. грн.) і зобов'язана була зареєструватися. платником цього податку з 01.07.2012 р. Крім того, перевіркою встановлено не надання до Харківської ОДПІ декларацій з ПДВ за період з липня по грудень 2012 р.

Суд зазначає, що процес реєстрації платником податку на додану вартість не впливає на обов'язок сплати податку на додану вартість за наявності законодавчо закріпленої норми.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач за період з 01.07.2012 року по 31.12.2012 року не здійснювала сплати податку на додану вартість та не звітувала про наявність податкового зобов'язання з податку на додану вартість до Харківської ОДПІ, внаслідок чого податковим органом було правомірно, на підставі висновків акта перевірки, визначено суму грошового зобов'язання та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування податкових повідомлень - рішень є необґрунтованими, спростовані відповідачем, не підтверджується матеріалами справи, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.