Справа № 820/4050/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 травня 2015 р. № 820/4050/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Лук'янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд: визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення - рішення начальника Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 14.04.2015 року про донарахування ПДВ в частині 1190601,00 грн. (за квітень та травень 2014 року) та стягнення фінансової санкції у сумі 595300,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без дотримання податкового законодавства України, а зафіксовані в акті перевірки висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де зазначив, що встановлені при перевірці позивача порушення належним чином зафіксовані в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на цілком законних підставах та відповідає чинному законодавству, у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фахівцем Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 15.07.2014 року, результати якої оформлені актом №4739/20-38-17-02-09/НОМЕР_1 від 13.11.2014 року, яким зафіксовано п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого податковий кредит за період з 01.01.2014 року по 15.07.2014 року завищено на загальну суму 1563371,00 грн., у тому числі за березень 2014 року на суму 372770,08 грн., за квітень 2014 року на суму 1114831,00 грн., за травень 2014 року на суму 75770,00 грн. (т. 1 а.с. 13-62).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 14.04.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 2345056,50 грн., в тому числі: основний платіж +1563371,00 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 781685,50 грн. (т. 1 а.с. 12).

Рішенням Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 22.04.2015 року №8573/10/20-38-17-02-21 погоджено застосування процедури податкового компромісу на підставі заяви від 15.04.2015 року №04/04/15. Податковим компромісом визначена сума податку на додану вартість у розмірі 18638,50 грн. (т. 3 а.с. 215).

22.04.2015 року позивачем сплачено погоджену податковим компромісом суму податку на додану вартість у розмірі 18638,50 грн., що підтверджується квитанцією №929 (т. 3 а.с. 217).

В іншій частині позивач не погоджується із податковим повідомленням-рішенням та оскаржує його.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем (покупець) 01.04.2014 року укладено із ТОВ "Бруксхім" (продавець) договір купівлі - продажу №010414 (т. 1 а.с. 107-108), за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти та сплатити за товар народного вжитку відповідно до накладної, яка є невід'ємною частиною даного договору.

На підтвердження виконання умов вище зазначеного договору позивачем надано податкові накладні (т. 1 а.с. 122-237), видаткові накладні (т. 1 а.с. 238-250, т. 2 а.с. 1-42), звітом по продажам товарів (т. 2 а.с. 118-135).

Товар отриманий позивачем у свого контрагента зберігався та реалізовувався в орендованому приміщенні, що підтверджується договорами оренди нежитлового приміщення та актами прийому - передачі (т. 2 а.с. 43-105, 136-139-191).

Доставка товару здійснюється самовивозом, що підтверджується товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 109-114).

Оплата за договором купівлі - продажу №010414 здійснювалась у повному обсязі, що підтверджується журналом РРО (т. 2 а.с. 192- 247, т. 3 а.с. 1-200).

Проаналізувавши вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено придбання у свого контрагента товарів/послуг та використання їх в своїй господарській діяльності, оскільки ними виконані умови укладеного договору, що підтверджується первинними бухгалтерськими та податковими документами, які виписані з додержанням вимог п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995року за №168/704), п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та п.2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку". Факти, які б позбавляли правового значення конкретні видані за здійсненою господарською операцією документи первинного бухгалтерського та податкового обліку, відповідачем не надані.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладенні, виконанні договору взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст. 11 КАС України не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за цими договорами, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач суду не подав.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам справи.

Крім того, суд також зауважує, що вказані податкові накладні містять усі обов'язкові реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Порядок формування податкового кредиту передбачений ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно до п.198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Положеннями п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Таким чином, надаючи оцінку всім наявним в матеріалах справи договорам, податковим накладним, видатковим накладним, звітом, журналом РРО, суд, досліджуючи їх, встановлює наявність обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником сформовані дані податкового обліку.

Окрім іншого, суд не погоджується з твердженням відповідача викладеним в акті перевірки від 13.11.2014 року про відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, з підстав встановлення в акті про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бруксхім" від 02.06.2014 року №1360/26-59-22-01/38781328 факту нереальності здійснення господарської діяльності контрагентом позивача, виходячи з наступного:

Пунктом 1 порядку №1232 від 27.12.2010 року про проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок передбачено, що зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Тому, у контролюючого органу не було законних підстав робити висновок про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом лише на підставі акту про неможливість проведення зустрічної звірки, оскільки контрагент позивача фактично не перевірявся, документи первинного та бухгалтерського обліку ТОВ "Бруксхім" досліджені не були.

Поряд із цим суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2014 року по справі №826/7971/14 частково задоволено позов. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві щодо проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Бруксхім" за результатами якої складено Акт 02.06.2014 р. № 1360/26-59-22-01/38781328 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бруксхім" код за щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.04.2014 р.". Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві щодо внесення до бази даних "Податковий блок" інформації на підставі Акту "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бруксхім" код за щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.04.2014 р." від 02.06.2014 р. № 1360/26-59-22-01/38781328. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві вилучити з інформаційної бази даних органів державної податкової служби України "Податковий блок" Акт від 02.06.2014 р. № 1360/26-59-22-01/38781328 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Бруксхім" код за щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.04.2014 р.". Зобов'язано Державну податкову службу у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві відновити в електронній базі даних "Податковий блок" суми податкового кредиту та суми податкових зобов'язань, які ТОВ "Бруксхім" () включило до податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.03.2014 р. по 30.04.2014 р. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т. 3 а.с. 63-75).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2014 року по справі №826/7971/14 залишено без змін (т. 3 а.с. 76-86).

20.11.2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 року по справі №826/7971/14 відмовлено (т. 3 а.с. 87-88).

Зі змісту положень ч.2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України випиває, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому, суд зазначає, що 27.03.2015 року кримінальне провадження №0000147 від 22.07.2014 року за фактом умисного ухилення від сплати податку на додану вартість в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 Кримінального кодексу України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 Кримінально - процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відповідно до листа державної фіскальної служби України від 06.04.2015 року №3148 (т. 1 а.с. 94).

Додатково суд зауважує, що висновком судової економічної експертизи Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №14276 від 24.12.2014 року висновки акту Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 15.07.2014 року №4739/20-38-17-02-09/НОМЕР_1 від 13.11.2014 року документально не підтверджуються (т. 1 а.с. 96-106).

Крім того, суд не погоджується із твердженням контролюючого органу щодо не надання товарно - транспортних накладних перевіряючим відповідача, оскільки, свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтверджено, що всі документи, які безпосередньо стосуються взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ "Бруксхім" під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки надавались безпосередньої перевіряючому в приміщенні податкової інспекції згідно опису наданих документів, про що свідчить уповноваженої особи Погребняк О.М. про отримання (т.3 а.с.231).

Згідно п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов до висновку, що відповідач ні документально, ні нормативно не довів правомірності винесеного податкового повідомлення - рішення, а тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.04.2015 року про донарахування ПДВ в частині 1190601,00 грн. (за квітень та травень 2014 року) та стягнення фінансової санкції у сумі 595300.50 грн.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним податкового повідомлення - рішення № від 14.04.2015 року протиправним, суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки, поглинається вимогою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, крім того, з урахуванням приписів ч.3 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 14.04.2015 року, який гарантуватиме захист прав позивача.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в частині скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення № від 14.04.2015 року. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

За правилами ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення начальника Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 14.04.2015 року про донарахування ПДВ в частині 1190601,00 грн. (за квітень та травень 2014 року) та стягнення фінансової санкції у сумі 595300.50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь державного бюджету України (одержувач-УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код ОКПО 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) судовий збір у розмірі 426.30 (чотириста двадцять шість гривень двадцять копійок) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 червня 2015 року.

Суддя М.О. Лук'яненко