Справа № 813/2137/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року справа № 813/2137/15

14 год. 40 хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Гойна Є.А.,

за участю:

представники сторін не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області (далі - РС Сокальського РУЮ у Львівській області), в якому просить суд:

-визнати незаконними дії реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області, які полягають у відмові внести виправлення (зміну) адреси квартири позивача до правовстановлюючих документів і технічної документації;

-зобов'язати реєстраційну службу Сокальського районного управління юстиції у Львівській області внести зміну адреси квартири позивача до правовстановлюючих документів і технічної документації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при зверненні до реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області для проведення реєстрації права власності на земельну ділянку для обслуговування квартири їй відмовлено у зв'язку із розбіжністю адреси квартири у правовстановлюючих документах і в технічній документації на неї. Вказана розбіжність виникла на підставі рішення виконавчого комітету Сокальської міської ради від 13.03.2013р. №32, яким змінено нумерацію квартири АДРЕСА_1 і присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1.

Відповідач подав до суду письмове заперечення проти позову від 08.05.2015р. №161/02.2-03, в якому позовні вимоги заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. Заперечення обґрунтовані тим, що позивач не зверталася особисто на консультацію щодо реєстрації права власності на будинок (чи квартиру) АДРЕСА_1, натомість звертався її родич, який не мав повноважень на представництво її інтересів. Перевіркою поданих документів встановлено, що відсутні підстави для зміни статусу квартири АДРЕСА_1 . Зазначає, що рішення Сокальської міської ради від 13.03.2013р. №32 «Про зміну нумерації будинковолодіння на АДРЕСА_1» не є підставою для проведення державної реєстрації в розумінні п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №868 від 17.10.2013р. Зазначає, що при зверненні до РС Сокальського РУЮ у Львівській області позивачем не надано необхідних документів, а тому позивачу відмовлено в усній формі без прийняття заяви про державну реєстрацію та видачі відмови в ній.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 18.08.1993р. квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1

Рішенням Сокальської міської ради від 13.03.2013р. №32 «Про зміну нумерації будинковолодіння на АДРЕСА_1» змінено нумерацію квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1, і присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1. (а.с.11).

21.05.2012р. позивач зверталася до Сокальської міської ради із заявою щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування будинку.

Листом виконавчого комітету Сокальської міської ради від 11.06.2012р. №624 повідомлено позивача про те, що відповідно до ст.121 ЗК України громадяни мають право приватизувати земельну ділянку лише для обслуговування жилого будинку, господарських будівель, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 необхідно звернутися до виконавчого комітету Сокальської міської ради для переоформлення права власності з квартири на частку житлового будинку. На підставі заяви позивача віл 31.01.013р. відділ Держземагентства у Сокальському районі Львівської області надав лист від 05.03.2013р. №01-12/267, яким повідомив, що державний акт на право власності на землю для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,0603га зареєстрований за №203 НОМЕР_1 від 26.03.2002р. (а.с.13).

Суд при вирішенні спору по суті виходить за наступного.

Порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) визначений частиною першою статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав, реєстрація заяви;

встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

прийняття рішення про державну реєстрацію прав, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав);

видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 вказаного Закону;

надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч.1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог вказаного Закону.

Перелік випадків, за наявності яких видається свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав, визначено статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Відповідно до ст.18 вказаного Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна, фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Таким чином, Законом передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності.

Пунктом 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 визначено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, а саме:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до п.49 зазначеного Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід га припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Як стверджує відповідач у своїх запереченнях, вказані документи не подавались, а тому не існувало підстав для проведення державної реєстрації прав власності на будинок. Позивачем, в свою чергу, не додано доказів того, що ним подавались зазначені документи відповідачу.

Позивачем також не надано доказів звернення у встановленому порядку до відповідача для проведення державної реєстрації. Сторонами не заперечується та обставина, що відмова у проведенні державної реєстрації у належній формі, позивачу не надана.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконними дій РС Сокальського РУЮ у Львівській області щодо відмови внести виправлення (зміну) адреси квартири позивача до правовстановлюючих документів і технічної документації, а також у зобов'язанні РС Сокальського РУЮ у Львівській області внести зміни до адреси квартири позивача до правовстановлюючих документів і технічної документації не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до реєстраційної служби Сокальського районного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 02 червня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик