Справа № 826/746/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/746/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Креатив Інжиніринг» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Креатив Інжиніринг» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 420/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації ТОВ «Креатив Інжиніринг» як платника податку на додану вартість від 25.12.2014 року; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, поданої ТОВ «Креатив Інжиніринг» 18.11.2014 року за реєстраційним номером , оформлене листом від 21.11.2014 року № 776/10/26-56-18-03-05; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року, поданої ТОВ «Креатив Інжиніринг» 22.12.2014 року за реєстраційним номером , оформлене листом від 22.12.2014 року № 2209/10/26-56-18-03-05; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про розірвання договору № 260520142 від 26.05.2014 року про визнання електронних документів в односторонньому порядку, оформлене листом від 20.11.2014 року № 809/10/26-56-10-05; визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року, оформлене листом від 31.01.2015 року № 1168/10/26-56-18-03-05; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача форми Р № від 04.02.2015 року; визнання протиправними дії відповідача щодо видачі довідки про не встановлення ТОВ «Креатив Інжиніринг» за податковою адресою від 17.11.2014 року № 1246/07, направлення державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повідомлень про відсутність ТОВ «Креатив Інжиніринг» за місцем знаходження (форма № 18-ОПП) у період з жовтня по грудень 2014 року; зобов'язання відповідача поновити ТОВ «Креатив Інжиніринг» в реєстрі платників податку на додану вартість в якості платника податку на додану вартість з 25 грудня 2014 року; судові витрати ТОВ «Креатив Інжиніринг» покласти на відповідача.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 19 березня 2015 року адміністративний позов задовольнив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2015 року та постановити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вчинялися дії щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Креатив Інжиніринг» (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період 01.12.2013 року по 30.11.2014 року.

За результатами вказаних заходів, відповідач дійшов до висновку про неможливість проведення зустрічної звірки у зв'язку з тим, що ТОВ «Креатив Інжиніринг» (код за ), та його посадові особи відсутні за податковою адресою. Стан платника - « 9».

В подальшому, відповідачем 24.12.2014 року прийнято рішення № 266/26-56-22-01-16 про анулювання реєстрації платника ПДВ з підстав, визначених у пп. г п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу, яким встановлено: якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає податковому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) і свідчить про відсутність постачання придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Креатив Інжиніринг», 28.10.2013 року зареєстроване як юридична особа, та 29.10.2013 року ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів міста Києва взяте на облік як платник податків, про що свідчить копія виписки від 30.10.2013 року, серії АГ № 515982.

01.12.2013 року позивача зареєстровано як платника податку на додану вартість, про що свідчить відповідне свідоцтво № 200149504.

25.12.2014 року відповідачем прийнято рішення № 420/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відносно ТОВ «Креатив Інжиніринг» (далі за текстом - рішення 1).

Зі змісту рішення відповідача № 420/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість вбачається, що Комісією, створеною відповідно до розпорядження Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 24 грудня 2014 року № 17-р, встановлено: 1) відсутність факту реалізації та придбання товарів (робіт, послуг) за період 01.12.2013 року - 30.11.2014 року, що підтверджено висновком управління податкового аудиту від 24 грудня 2014 року № 266/26-56-22-02-16; 2) платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з грудня 2013 року по листопад 2014 року з показниками, які свідчать про постачання/придбання товарів, здійсненних з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткованих операцій _____ гривень.

Перелічені документи, на переконання відповідача є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, у зв'язку з фактом відсутності оподаткованих поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців та відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами і доповненнями.

Колегія суддів зазначає, що вичерпний перелік підстав та порядок анулювання реєстрації платника податку на додану вартість визначено ст. 184 Податкового кодексу України (надалі - ПКУ).

Згідно пп. «г» п. 1 ст. 184 ПКУ передбачено, що реєстрація платника податку діє до дати анулювання реєстрації такого платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість, анулювання реєстрації платників податку на додану вартість, ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр), присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість, оприлюднення даних з Реєстру, перереєстрації платників податку на додану вартість, ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість, формування і надання витягів та довідок з Реєстру регламентовані приписами Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 1130 (надалі також - Порядок № 1130).

Як вбачається з матеріалів справи, протягом усього 2014 року за відповідні періоди позивачем подавалися податкові декларації з податку на додану вартість, які згідно із квитанціями, отриманими від відповідача електронною поштою, вважаються отриманими без помилок.

Так, позивачем подавалися декларації з ПДВ, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, а саме: за грудень 2013 року - на суму ПДВ до сплати у розмірі 5 928 грн. (прийнята відповідачем - 20.01.2014 року згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за січень 2014 року - на суму ПДВ до сплати у розмірі 12 453 грн. (прийнята відповідачем - 19.02.2014 року згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за лютий 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 10 753 грн. (прийнята відповідачем 19.03.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за березень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 9 248 грн. (прийнята відповідачем 18.04.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за квітень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 36 146 грн. (прийнята відповідачем 20.05.2014 року згідно відмітки контролюючого органу про отримання); за травень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 0, 0 грн. (прийнята відповідачем 19.06.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за червень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 6 642 грн. (прийнята відповідачем 20.08.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за серпень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 42 161 грн. (прийнята відповідачем 22.09.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); - за вересень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі 13 800 грн. (прийнята відповідачем 20.10.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за жовтень 2014 року - на суму ПДВ у розмірі - 0, 0 грн. (прийнята відповідачем 18.11.2014 року, згідно квитанції № 2 про прийняття документа за реєстраційним номером ); за листопад 2014 року - 0, 0 грн. (прийнята відповідачем 22.12.2014 року, згідно відмітки контролюючого органу про отримання).

Матеріалами справи також підтверджено, що за період з 01.12.2013 року по 30.11.2014 року. позивачем здійснювалися оподатковувані операції з постачання поставок, за результатами яких задекларовано податкові зобов'язання з ПДВ загальною сумою 10 224 024,00 грн. (десять мільйонів двісті двадцять чотири тисячі двадцять чотири гривні) без ПДВ.

Також, суд бере до уваги, що у позивача було відсутнє постачання та придбання товарів у податкових місяцях: травень, жовтень, листопад 2014 року, оскільки звітні місяці не є послідовними та число цих податкових місяців (три) менше, ніж дванадцять, у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ, в порядку пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V ПКУ та пп. 3 п.5.5 р.5 Положення № 1130.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що рішення відповідача № 420/26-56-15-01-35 від 25.12.2014 року про анулювання реєстрації ТОВ «Креатив Інжиніринг» як платника податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності рішень відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року; про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року та його дій щодо розірвання договору про визнання електронних документів, колегія суддів зазначає наступне.

Листом відповідача від 21.11.2014 року № 776/10/26-56-18-03-05 відмовлено позивачу у прийнятті податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, поданої контролюючому органу - 18.11.2014 року за реєстраційним номером . В даному листі зазначено, що позивач при заповненні декларації порушив приписи п. 48.3 ст. 48 ПКУ, а саме, зазначив юридичну адресу, яка не відповідає дійсності, що є обов'язковим реквізитом податкової декларації, згідно ст. 48 ПКУ.

Також відповідач зазначив, що проведеними заходами, спрямованими на обстеження податкової адреси та встановлення місцезнаходження позивача, встановлено, що підприємство за юридичною адресою не знаходиться та місцезнаходження на даний час не відоме. ТОВ «Креатив Інжиніринг» встановлено 9 стан (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Листом від 22.12.2014 року № 2209/10/26-56-18-03-05 оформлене рішення відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року, подану позивачем 22.12.2014 року за реєстраційним номером (далі - рішення 3). В даному листі зазначено, що позивач при заповненні декларації порушив приписи п. 48.3 ст. 48 ПКУ, а саме, зазначив юридичну адресу, яка не відповідає дійсності, що є обов'язковим реквізитом податкової декларації, згідно ст. 48 ПКУ. У вказаному рішенні дублюються доводи контролюючого органу щодо незнаходження позивача за юридичною адресою.

В подальшому, листом від 20.11.2014 року № 809/10/26-56-10-05 оформлене рішення відповідача про розірвання договору № 260520142 від 26.05.2014 року про визнання електронних документів в односторонньому порядку (далі - рішення 4), прийняте на підставі довідки про не встановлення ТОВ «Креатив Інжиніринг» за податковою адресою від 17.11.2014 року № 1246/07.

Відповідач зазначає, що до державного реєстратора було направлено повідомлення про відсутність позивача за місцем знаходження форма № 18-ОПП від 17.11.2014 року №59/26-56-18-04-20 для внесення змін до Єдиного державного реєстру підприємств та фізичних осіб-підприємців. Станом на 20.11.2014 року підприємство має 9 стан (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).

Колегія суддів надаючи правову оцінку спірним рішенням, зазначає наступне.

Відповідно до пункту 49.8 ст. 49 ПКУ прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 Кодексу.

Пунктом 48.3 та 48.4 ст. 48 ПКУ визначені обов'язкові реквізити, які повинна містити податкова декларація.

Суд звертає увагу на те, що з метою забезпечення практичного застосування статей 46-51 ПКУ наказом ДПС України від 14.06.2012 року № 516 затверджено Методичні рекомендації щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платниками податків в органах ДПС України. У Додатку 6 до даних рекомендацій зазначені причини, з яких податкова звітність не вважається податковою декларацією.

Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується, що у рядку 06 поданих відповідачу податкових декларацій з ПДВ за жовтень та листопад 2014 року позивачем зазначено місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням позивача є наступна адреса: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22. Записів щодо відсутності позивача за місцезнаходженням чи про повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, Єдиний державний реєстр не містить.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

З огляду на вищевикладені фактичні обставини справи та приписи чинного податкового законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення 2 та рішення 3 відповідача про відмову у прийнятті податкових декларацій, за наявності у них обов'язкових реквізитів (податкової адреси позивача), є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо рішення відповідача про розірвання в односторонньому порядку Договору № 260520142 про визнання електронних документів, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що 26.05.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 260520142 про визнання електронних документів (далі - Договір).

20.11.2014 року відповідачем прийнято рішення № 809/10/26-56-10-05 про розірвання договору № 260520142 від 26.05.2014 року про визнання електронних документів в односторонньому порядку.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що воно прийняте на підставі довідки про не встановлення ТОВ «Креатив Інжиніринг» за податковою адресою від 17.11.2014 року № 1246/07.

Також в обґрунтування правомірності спірного рішення, відповідач звертав увагу суду на те, що до державного реєстратора ним було направлено повідомлення про відсутність позивача за місцем знаходження № 18-ОПП від 17.11.2014 року № 59/26-56-18-04-20 для внесення змін до Єдиного державного реєстру підприємств та фізичних осіб-підприємців. Станом на 20.11.2014 року підприємство має 9 стан (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням). З огляду на вищевикладене, відповідач вважав своє рішення правомірним, та таким, що скасуванню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, Договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Так, відповідно до вимог Договору, зокрема пункту 4 розділу 6, орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником податків місця реєстрації.

При цьому, зміна юридичною особою місця реєстрації проводиться шляхом державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, у відповідності до ч.2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Судом встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин, позивачем не здійснювалася державна реєстрація змін відомостей про його місцезнаходження. Фактичне знаходження позивача за податковою адресою: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22, підтверджується копією Витягу з ЄДРПОУ, долученої до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, рішення відповідача щодо розірвання Договору в односторонньому порядку є протиправним, суперечить вимогам чинного законодавства України та Договору, а отже підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо правомірності рішення відповідача про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року, оформлене листом від 31.01.2015 року № 1168/10/26-56-18-03-05, суд звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем такого рішення, слугував факт подачі позивачем такої звітності після анулювання реєстрації платника податків.

Податкове законодавство зобов'язує платника податку подати звітність за звітний період, у якому він був платником ПДВ. При цьому, п. 184.10 ст.184 ПКУ встановлює для контролюючого органу триденний строк для повідомлення платника податків про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Відповідно до пункту 184.7 статті 184 Кодексу платник податку, у разі анулювання його реєстрації як платника податку на додану вартість, зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по товарах/послугах, необоротних активах, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту та які не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку.

Судом встановлено, що про прийняття відповідачем рішення від 25.12.2014 року про анулювання реєстрації платника ПДВ позивач дізнався 29.12.2014 року - в день отримання рекомендованого поштового відправлення № 876.

Відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПКУ, податкові декларації подаються за звітний (податковий) період протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

В письмових поясненнях представник позивача звертав увагу суду на те, що на виконання даних статей ПКУ, він намагався до 20 січня 2015 року подати через канцелярію відповідача податкову звітність з ПДВ за грудень 2014 року, в результаті чого отримав усну відмову.

У зв'язку з неприйняттям відповідачем податкової декларації, позивач цінним листом направив її на адресу податкового органу. Після чого, 05 лютого 2015 року на адресу позивача надійшов рекомендований лист відповідача з листом від 31.01.2015 року № 1168/10/26-56-18-03-05, яким оформлене рішення про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскільки рішення відповідача № 420/26-56-15-01-35 від 25.12.2014 року про анулювання реєстрації ТОВ «Креатив Інжиніринг» як платника податку на додану вартість, визнано судом протиправним та скасовано, суд апеляційної інстанції вважає, що у позивача, у відповідності до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПКУ, був час для подачі податкової декларації до 20 січня 2015 року. Таким чином, відповідач вважаючи, що граничним строком подання позивачем податкової звітності є день анулювання реєстрації платника ПДВ (25 грудня 2014 року), протиправно прийняв рішення від 31.01.2015 року № 1168/10/26-56-18-03-05 про відмову у прийнятті податкової декларації з ПДВ за грудень 2014 року.

При вирішенні питання щодо правомірності податкового повідомлення рішення форми Р № від 04.02.2015 року, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем 23.01.2015 року прийнято акт № 245/26-56-15-01-38 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, яким встановлено неподання позивачем податкової звітності за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, в порушення вимог пп. 49.18.1, п. 49.1 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 ПКУ (далі - акт від 23.01.2015 року).

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.02.2015 року форми Р, яким визначено позивачеві штрафні санкції на суму 510,00 грн. за неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року.

Відповідач зазначив, що за результатами камеральної перевірки встановлено, що позивачем не подано: - декларацію з ПДВ за жовтень 2014, граничний строк подання якої 20.11.2014 року; - декларацію з ПДВ за листопад 2014 року, граничний строк подання якої 22.12.2014 року; - декларацію з ПДВ за грудень 2014 року, граничний строк подання якої 20.01.2015.

Проте такі доводи відповідача спростовані матеріалами справи.

Так, Декларація з ПДВ за жовтень 2014 року подана позивачем 18.11.2014 року засобами електронного зв'язку в електронній формі (пп. «в» п.49.3). Підтвердженням факту подання декларації є квитанція № 2 електронного засобу зв'язку про прийняття відповідачем документа.

Декларація з ПДВ за листопад 2014 року подана уповноваженою особою позивача через канцелярію відповідача 22.12.2014 року (пп. «а» п.49.3). Підтвердженням факту подання декларації є наявність на другому примірнику декларації відмітки відповідача про отримання документу.

Декларація з ПДВ за грудень 2014 року надіслана поштою з повідомленням про вручення та описом вкладення (пп. «б» п. 49.3) 28.01.2015 року, у зв'язку з її неприйняттям в межах граничного строку. Підтвердженням факту подання декларації є опис вкладення цінного листа № 948 та фіскальний чек КМД УДППЗ «Укрпошта» Київ-156 від 28.01.2015 року про відправлення цінного листа № 948.

У відповідності до п. 49.13 ст. 49 ПКУ, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Згідно п. 57.4 ст. 57 ПКУ пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню.

Зважаючи на спростування факту неподання позивачем податкової звітності за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року, а отже і порушення пп. 49.18.1 п. 49.1 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 ПКУ, податкове повідомлення - рішення форми Р № від 04.02.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача щодо видачі довідки про не встановлення ТОВ «Креатив Інжиніринг» за податковою адресою від 17.11.2014 року № 1246/07, направлення державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повідомлень про відсутність ТОВ «Креатив Інжиніринг» за місцем знаходження (форма № 18-ОПП) у період з жовтня по грудень 2014 року, суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Таким повідомленням, відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, для податкового органу є повідомлення за формою № 18-ОПП.

Як встановлено частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було надано до суду доказів, які підтверджували дотримання ним у спірних правовідносинах приписів ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та Порядку обліку платників податків і зборів.

Разом з тим, згідно пояснень орендодавця приміщення позивача - ТОВ «Захисна група Бастіон», з моменту укладення договору оренди (09.07.2014 року) по момент виникнення спірних правовідносин, позивач в особі директора, у орендованому приміщенні провадить свою господарську діяльність в режимі: з понеділка по п'ятницю з 10.00 до 18.00 год.

Також, згідно письмових пояснень орендодавця, протягом 2014 року не зафіксовано візитів контролюючих органів у приміщення за адресою: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22, з метою проведення перевірок місцезнаходження позивача. Письмові запити щодо з'ясування фактичного місцезнаходження ТОВ «Креатив Інжиніринг» від відповідача на адресу орендодавця не надходили, що свідчить про протиправність дій відповідача щодо видачі довідки від 17.11.2014 року № 1246/07 та направлення повідомлення про відсутність позивача за місцезнаходженням (форма 18-ОПП).

Оскільки в межах судового розгляду справи підтверджено протиправність рішення відповідача № 420/26-56-15-01-35 про анулювання реєстрації ТОВ «Креатив Інжиніринг» як платника податку на додану вартість від 25.12.2014 року, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога про зобов'язання відповідача поновити ТОВ «Креатив Інжиніринг» в реєстрі платників податку на додану вартість в якості платника податку на додану вартість з 25 грудня 2014 року, як похідна підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 03.06.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Старова Н.Е.