Справа № 804/2283/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 р. Справа № 804/2283/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі Пасічнику Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження в залі суду у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітас» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення-рішення, та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» (далі - позивач або ТОВ «МЕЛІТАС») до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач або ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська)з вимогами:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податковою декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» з податку на додану вартість за листопад 2014 року;
У судові засідання сторони не з'являлися, про дату час та місце розгляду були повідомленні належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання розглядати справу за його відсутності. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначено, що на дату подання податкової декларації з ПДВ за листопад 2014 року ТОВ «МЕЛІТАС» не було поновлено в статусі платника ПДВ, у зв'язку з чим усі позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про надання звіту про виконання судового рішення у даній справі, представник позивача вважає, що підприємством позивача неправильно обрано спосіб захисту прав по виконанню судового рішення.
Враховуючи обмеженість строку вирішення справи та те, що відповідач - суб'єкт владних повноважень - був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає можливим розглядати справу без участі представника відповідача за наявними у ній доказами, керуючись положеннями частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» перебуває на податковому обліку в органах податкової служби - Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
08.12.2014 року ТОВ «МЕЛІТАС» було надіслано на адресу ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, та отримана останнім 11.12.2014 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
У вищевказаному листі зазначено, що у зв'язку з позбавленням ТОВ «МЕЛІТАС» статусу платника податку на додану вартість, згідно акту анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 19.11.2013р., податкова декларація із податку на додану вартість за листопад 2014 року, надіслана поштою ТОВ «МЕЛІТАС» не вважається податковою звітністю.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Пунктом 49.11 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Обов'язкові реквізити податкової декларації визначені пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України.
Пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України передбачено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер та номер свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.
З аналізу наведених норм слідує, що у випадку зазначення в декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період номера свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість, яке анульоване на час подання податкової звітності, тобто у випадку подання такої податкової декларації не платником податку на додану вартість, - податковий орган, посилаючись на положення пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.
Правомірність прийняття рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №1001/10-04-62-18-02-43 від 19.11.2013р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, була предметом розгляду у справі № 804/148/14.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року по цій справі, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року, визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №1001/10-04-62-18-02-43 від 19.11.2013р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість
Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у справі № 804/148/14 набрала законної сили 18 лютого 2015 року.
Отже, судові рішення, якими скасовано рішення відповідача про анулювання реєстрації підприємства позивача в якості платника податку на додану вартість, набрали законної сили та відповідно до положень частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконанати негайно, є підставою для його виконання.
Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачу не було відомо про наявність судового рішення, що набрало законної сили, на момент прийняття рішення щодо невизнання податкової декларації ТОВ «МЕЛІТАС» з ПДВ за листопад 2014 року податковою звітністю.
Викладені вище обставини справи та норми права свідчать про правомірність дій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податковою декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» з податку на додану вартість за листопад 2014 року.
Отже, позовна вимога про визнання протиправними дії дій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податковою декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» з податку на додану вартість за листопад 2014 року, не підлягає задоволенню.
Натомість, суд приходить до висновку, що свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість позивача на час подання податкової звітності було анульованим, тому підстав для прийняття звітності у податкової інспекції не було.
Викладені вище обставини справи та норми права свідчать про правомірність дій ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська щодо невизнання податковою декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» з ПДВ за звітній (податковий) період листопад 2014 року.
Поряд з цим, суд підкреслює, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
В силу вимог закону, повноваженнями щодо надання оцінки обставинам, зі встановленням реальної наявності умов для прийняття податкової декларації як звітної та відсутності при цьому перешкод, які б могли призвести до порушення прав чи інтересів інших осіб, - наділений суд при розгляді відповідної справи.
При розгляді даної справи досліджена судом декларація з ПДВ за листопад 2014 року оформлена у відповідності до приписів чинного законодавства, містить обов'язкові реквізити, підписи уповноважених осіб та печатку підприємства. Під час подання ТОВ «МЕЛІТАС» податкової звітності з ПДВ у податкової інспекції не виникло зауважень щодо форми та змісту і порядку подання звітності.
Суд звертає увагу, що при розгляді справи було б неприйнятно не враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Таким чином, поза увагою суду не можуть залишитись наступні положення чинного законодавства.
Так, частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд - є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відтак, оскільки основною метою адміністративного судочинства є прийняття рішення, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин, враховуючи набрання законної сили Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року у справі № 804/148/14, - суд дійшов висновку, що ефективним механізмом відновлення прав позивача є зобов'язання ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська прийняти податкову декларацію ТОВ «МЕЛІТАС» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками датою її фактичного отримання, тобто 11.12.2014р.
В даному випадку, прийняття судом такого рішення, є по своїй суті - способом реалізації прав позивача, ефективним механізмом захисту таких прав, який відповідатиме принципу верховенства права, не лише з боку суду, але й з боку відповідача, оскільки, за відсутності можливості прийняти податкову декларацію за податковий період, яка оформлена у визначеному законом порядку, позивач не зможе реалізувати своє право на податковий кредит. При цьому, вчинення відповідачем визначних вище дій, за вище встановлених судом обставин, - не порушуватиме нічиїх прав та законних інтересів, сприятиме реалізації прав, свобод та інтересів позивача, відповідатиме конституційному принципу обов'язковості судових рішень та положенням статті 19 Конституції України.
Стосовно позовних вимог зобов'язати ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відобразити показники (дані) податкової декларації ТОВ «МЕЛІТАС» з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в картці особового рахунку ТОВ «МЕЛІТАС», суд зазначає, що дана вимога є вимогою на майбутнє, а відтак задоволенню не підлягає.
Щодо позовної вимоги зобов'язати ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення у даній справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Цій нормі кореспондують положення абз. 6 п. 4 ч. 1 ст. 163 вказаного Кодексу, згідно з яким у резолютивній частині постанови суду зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття постанови у справі.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська у десятиденний строк з дня отримання судового рішення у даній справі, яке набрало законної сили, подати звіт про виконання судового рішення.
При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що за правилами частини другої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, або накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, - підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІТАС» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О. Власенко