Справа № 826/5304/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 червня 2015 року № 826/5304/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління

юстиції у місті Києві, 16-тої Київської державної нотаріальної контори

про скасування арешту та виключення з Єдиного державного реєстру заборон

відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 1365225 від 08.10.2004

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, 16-тої Київської державної нотаріальної контори про скасування арешту та виключення з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису № 1365225 від 08.10.2004.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 897163 від 04.06.2003, однак відповідачем навіть після завершення виконавчого провадження не було знято арешт накладений на майно позивача.

Позивач у судовому засіданні 12.05.2015 підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судове засідання 12.05.2015 представники відповідачів не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось та суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , суд, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2003 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-130 виданого Печерським районним судом міста Києва 19.08.2002 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4216,50 грн., винесено постанову про арешт майна боржник ата оголошення заборони на його відчуження серії АА № 897163, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1.

25.12.2003 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-130 виданого Печерським районним судом міста Києва 19.08.2002 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з огляду на те, що борг та виконавчий збір повністю сплачено згідно відміток у виконавчому провадженні.

08.10.2004 до Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено запис за № 1365225 про накладення обтяження - арешт на 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови, АА 897163 від 04.06.2003 Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому р-ні.

Листом б/н від 17.02.2015 "Щодо розгляду звернення" відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві за результатами розгляду заяви, яка надійшла 04.02.2015 та зареєстрована за вх. № 1894/0335/ про повідомлення про скасування арешту, повідомив ОСОБА_1 наступне: "Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», встановлено строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки.

Одночасно звертаємо, Вашу увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження) встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.".

ОСОБА_1 вважаючи, що арешт накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 897163 від 04.06.2003 підлягає скасуванню, а реєстраційний запис № 1365225 від 08.10.2004 скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав

Оскільки спірні взаємовідносини виникли 25.12.2003, тобто з моменту прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, якою закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-130 виданого Печерським районним судом міста Києва, до спірних правовідносин мають застосовуватись норми права чинні станом на 25.12.2003.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 38 зазначеного Закону встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40 1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про виконавче провадження" якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином у випадку закінчення виконавчого провадження, крім випадків, вичерпний перелік яких визначений в частині першій статті 38 закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника, знімається про, що державний виконавець має зазначити в постанові про закінчення виконавчого провадження.

Арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 897163 від 04.06.2003 прийнятою в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-130 виданого Печерським районним судом міста Києва 19.08.2002.

Відповідно до постанов про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2013 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-130 виданого Печерським районним судом міста Києва 19.08.2002 закінчено з огляду на те, що борг та виконавчий збір повністю сплачено згідно відміток у виконавчому провадженні.

Таким чином, враховуючи те, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу, було закінчено у зв'язку з тим, що борг та виконавчий збір повністю сплачено, арешт накладений на нерухоме майно позивача, у тому числі, зазначену квартиру, мав бути знятий одночасно з закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в ньому наявний запис № 1365225 про накладення обтяження - арешт на 1/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови, АА 897163від 04.06.2003 Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому р-ні.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування арешту накладеного на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу.

Оскільки позовна вимога щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 08.10.2004 за № 1365225 спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити частково.

2. Скасувати арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований 08.10.2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №1365225.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов