Справа № 2-а-10.3.1-843/11
Суддя: Тимошенко С. В.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-10.3.1-843/11
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2011 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністра-тивним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області про визнання відмови відповідача безпідставною та зобовязання нарахувати та виплатити державну допомогу як дитині війні,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі про визнання відмови відповідача безпідставною та зобовязання нараху-вати та виплатити державну допомогу як дитині війні з серпня 2010 року по січень 2011 року в розмірі 1304 грн.40 коп., мотивуючи тим, що згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, який введено в дію з 01.01.2006 року, вона належить до категорії громадян України «дитина війни»і на підставі ст.6 вказаного Закону вважає, що має право на підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. На цих підставах вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі з заявою про виплату їй надбавки до пенсії, однак, в задоволенні даної заяви їй було відмовлено. Вважає таку відмову відповідача протиправною та вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

В судове засідання позивач не зявилася, надала клопотання, в якому просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, надіслав заяву про можливість слухання справи у його відсутність, згідно наданих заперечень на позовну заяву з позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»і ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивача визнано дитиною війни, вона є пенсіонером за віком, що підтвер-джується копією посвідчення ( а.с.4 ).

Згідно зі ст.6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»непрацездатні громадяни мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 передбачено, що пенсія або довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога дітям війни, що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.3 даного Закону, державні соціальні гаран-тії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

З 01.01.2008 р. згідно закону від 28.12.2007 року «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дійте й війни»та п.2 ст.41 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»визначено, що дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі 10 % прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність.

Зазначені зміни до деяких законодавчих актів України, якими було суттєво обмежені розміри підвищення до пенсії особам, що мають статус дитина війни, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008, тобто положення п.28 розділу 11 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»визнані незаконними, неконституційними з зазначенням у п.6 рішення суду на преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції даного рішення та обовязковими до виконання для всіх органів виконавчої влади.

Проте, всупереч вимогам Закону і рішення Конституційного Суду України, абзацом 1 п.8 Постанови Кабінету міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»встановлено, що підвищення до пенсії дітям війни проводиться у розмірі 10% прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність.

В звязку з цим, позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок підвищення пенсії, з урахуванням вище зазначених рішень та вимог закону, на що отримала відмову в перерахунку підвищення їй пенсії, як дитині війни ( а.с.5 ).

Згідно зі статтями 8,22 Конституції України та абз.1 п.19 пос-танови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади», не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

В ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»від 23.02.2006 року зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні, ухваленому 30.11.2004 р. у справі «Бакалов проти України»( і «Кечко проти України»), Європейський суд з прав людини вказав, що для держави неприпустимо пояснювати невиплату бюджетних коштів, тому посилання відповідача на відсутність коштів не може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-ІV, нарахування та виплата у 2009-2010 роках дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних повноважень.

У відповідності до зазначеної норми Закону, забезпечуючи захист порушених прав позивача, враховуючи, що згідно вищевказаного законодавства, перерахунок пенсії належить до обовязків компетентних органів Пенсійного фонду України, суд дійшов до висновку про необхідність зобовязати управління Пенсійного фонду здійснити щомісячне нарахування підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за відповідний період.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами і доповненнями від 07.07.2010 №2453-VI ), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлених цим кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

У звязку з тим, що позивач звернулася до суду 17.03.2011 р., її позовні вимоги поза межами шестимісячного строку в частині звернення до суду за період з 01 серпня 2010 року по 16 вересня 2010 року суд залишає без розгляду.

Виходячи з наведеного, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі заявлених вимог і відновити порушені права позивача та визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області щодо нарахування і виплати їй підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України № 2195-ІV, що призвела до порушення прав позивача на своєчасне отримання підвищення до пенсії, зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоотриманні суми такого підвищення за період з 17 вересня 2010 року по 17 березня 2011 року з урахуванням проведених нарахувань.

Відповідно до ч.1. ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухва-лене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа ).

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню в якості відшкодування судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп-2008, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»від 23.02.2006 року, рішеннями Європейського Суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Бакалов проти України», ст.ст.2, 6-10,17,87,90,94,99,105,121,158-162 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни» безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі щодо відмови в нарахуванні ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 17 вересня 2010 року по 17 березня 2011 року з урахуванням проведених нарахувань.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Татарбунарсь-кому районі Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, яка народилася 20.12.1943 року в с.Струмок Татар-бунарського району Одеської області, щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 17 вересня 2010 року по 17 березня 2011 року з урахуванням проведених нарахувань.

Допустити постанову до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Татарбу-нарському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 03 грн.40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміні-стративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови або з дня отримання копії постанови.

Суддя Тимошенко