Справа № 808/5581/14
Суддя: Юхименко О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 рокусправа № 808/5581/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юхименка О.В.

суддів: Мельника В.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції

у Комунарському районі міста Запоріжжя

Головного управління Міндоходів

у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду

від 24 листопада 2014 року

у справі № 808/5581/14

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -

Фізичної особи ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 69050;

до відповідача Державної податкової інспекції

у Комунарському районі міста Запоріжжя

Головного управління Міндоходів

у Запорізькій області

пр. Леніна, 166, м. Запоріжжя, 69107;

про скасування Актів,-

встановив: Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 подано позов до Державної податкової інспекції у Комунарському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування

податкового повідомлення-рішення від 04 червня 2014 року № ;

вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7 від 15 травня 2014 року;

рішення № від 04 червня 2014 року;

вимоги про сплату (недоїмки) № Ф від 02 липня 2014 року;

рішення № від 02 липня 2014 року.

Запорізький окружний адміністративний суд (суддя Нестеренко Л.О.) своєю постановою від 24 листопада 2014 року позов задовольнив.

Постанова суду мотивована тим, що витрати суб'єкта підприємницької діяльності є підтвердженими. Збільшення суми грошового зобов'язання стало протиправним.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у поданій апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у Комунарському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, Відповідач, вказує на порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на те, що з огляду на порушення режиму попереднього програмування найменування товарів, надані підприємцем касові чеки не дали можливості встановити реалізацію двох найменувань ТМЦ. Отже, Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 неправомірно задекларував витрати на придбання.

Просить постанову окружного адміністративного суду скасувати та ухвалити нове рішення. У позові відмовити.

Обставини справи: в квітні 2014 року уповноваженими фахівцями держподаткінспекції була проведена невиїзна планова документальна перевірка Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1.

За результатами складений Акт від 15.05.2014 року № 386/08-27-1702/НОМЕР_4.

В Акті перевірки вчинено записи про порушення -

пункту 138.3 статті 138, пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI;

пункту 2 частини 1 статті 7, пункту 11 статті 8, пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року N 2464-VI;

пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР;

пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI.

Так, Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, протягом перевіреного періоду, здійснювалось придбання у Товариства з обмеженою відповідальністю «Пиводар» пива «Козацький келих «Ранкове», 13,0 %, ДСТУ 3888-99, та пива «Козацький келих «Карамельне», 12,5 %, ДСТУ 3888-99, суми на придбання якого відносились до витрат звітного періоду.

В той же час, в розрахункових касових чеках зазначено про реалізацію напоїв «Пиво світле 13» та «Пиво темне 12».

За таких обставин фахівці контролюючого органу дійшли висновку про не підтвердження продажу, а, відтак, завищення витрат на придбання.

04 червня 2014 року керівником контролюючого органу прийнято податкове повідомлення-рішення № .

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, Суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем 30 11010500, податок на доходи фізичних осіб, у розмірі 71.503,20 грн. за основним платежем та 17.875,80 грн. штрафні (фінансові) санкції

Крім того, 15 травня та 02 липня 2014 року керівником контролюючого органу прийняті Вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах 124.143,74 грн. та 3.545,30 грн., відповідно.

04 червня та 02 липня 2014 року керівником контролюючого органу прийнято також Рішення № та Рішення № про застосування штрафних санкцій у розмірах 15.324,77 грн. та 354,50 грн., відповідно, за донарахування територіальним органом доходів і зборів єдиного внеску.

Скасування зазначених Актів стало предметом судового позову.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесені оскарженої постанови, виходить з наступного.

За позицією фахівців контролюючого органу, про що зазначено вище, касові чеки, з огляду на порушення режиму попереднього програмування, не підтверджують реалізацію товару, придбання якого віднесено до витрат звітного періоду.

В той же час, у відповідності з пунктом 177.2 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, пункт 177.4 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI, в редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

І у відповідності з підпунктом 139.1.9 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, фізичні особи - підприємці зобов'язані мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Поза сумнівом, в силу приписів статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, зобов'язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Водночас, проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості має наслідком застосування санкцій у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на те, що відповідно до вимог того з Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР, Суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, (перевіркою такого порушення не встановлено), збільшення суми грошового зобов'язання (відповідно, єдиного внеску), виключно з відомостей касових чеків, наданих на перевірку, не можна вважати обґрунтованим. Базовими для аналітичних дій, застосовне до спірного випадку, слід було б відбирати інші суттєві показники.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комунарському районі міста Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у справі № 808/5581/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції у порядку та у строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: О.В. Юхименко

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: Л.М. Нагорна