Справа № 820/532/15
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. Справа № 820/532/15

Головуючий 1 інстанції: Тітов О.М.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Тітова А.В.

за участю:

представника позивача - Швидун Я.В.

представника відповідача - Зозуля М.М., Клинцов І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. по справі № 820/532/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод»

до Харківської митниці Міндоходів

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПрАТ «Харківський коксовий завод», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними та скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 01.10.14 р. № 807000003/2014/001550/1, № 807000003/2014/001561/1, № 807000003/2014/001567/1, № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.14 р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.14 р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.14 р., від 06.10.14 р. № 807000003/2014/001589/1, № 807000003/2014/001590/1, № 807000003/2014/001595/2., № 807000003/2014/001596/2, від 07.10.14 р. № 807000003/2014/001605/1, № 807000003/2014/001610/2, № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.14 р.; визнати заявлену ПрАТ «Харківський коксовий завод» митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.15 р. по справі № 820/532/15 позов був задоволений частково: визнані протиправними та скасовані рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 01.10.14 р. № 807000003/2014/001550/1, № 807000003/2014/001561/1, № 807000003/2014/001567/1, № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.14 р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.14 р., від 06.10.14 р. № 807000003/2014/001588/1, № 807000003/2014/001589/1, № 807000003/2014/001590/1, № 807000003/2014/001595/2, № 807000003/2014/001596/2, від 07.10.14 р. № 807000003/2014/001605/1, № 807000003/2014/001610/2, № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.14 р. В іншій частині позов залишений без задоволення.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.15 р. по справі № 820/532/15 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення та просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Харківський коксовий завод» (покупець) та Компанією «TRADE TRANS UNION S.R.O.», Чеська республіка, (продавець), був укладений зовнішньоекономічний контракт № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р., предметом якого є поставка вугілля кам'яного, неагломерованого, бітумінозного, коксівного, марки «К9», кількість і вартість якого регулюються відповідними додатками до Контракту, які є його невід'ємними частинами.

Підприємством позивача було заявлено до митного оформлення у жовтні 2014 р. отриманий від Компанії «TRADE TRANS UNION S.R.O.» товар за вищевказаним контрактом, вугілля марки «К9», у кількості 5001,0 т, та подані до Харківської митниці митні декларації, оформлені позивачем у режимі «імпорт»: від 01.10.14 р. № 807170000/2014/011932, № 807170000/2014/011930, № 807170000/2014/011932, від 02.10.14 р. № 807170000/2014/011977, № 807170000/2014/012019, № 807170000/2014/012143 від 06.10.14 р., від 07.10.14 р. № 807170000/2014/012225, № 807170000/2014/012227, № 807170000/2014/012228, № 807170000/2014/012231, № 807170000/2014/012281, від 08.10.14 р. № 807170000/2014/012292, № 807170000/2014/012293, № 807170000/2014/012422 від 10.10.14 р.

У відповідності до вимог ст. 53 МК України позивачем були надані основні документи, які підтверджують визначення митної вартості товару, а саме: контракт № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. з додатками, рахунки-фактури, накладні УМВС № АТ335863 від 11.09.14 р., АТ335872 від 11.09.14 р., 43238898 від 11.09.14 р., ЭТ477947 від 22.09.14 р., ЭТ478656 від 22.09.14 р., ЭТ483677 від 22.09.14 р., ЭТ483916 від 22.09.14 р., ЭТ483324 від 22.09.14 р., АТ335864 від 11.09.14 р., АТ335865 від 11.09.14 р., 34937268 від 02.10.14 р., АТ335862 від 11.09.14 р., 34974949 від 05.10.14 р., 34968685 від 04.10.14 р., АТ335854 від 11.09.14 р., АТ335861 від 11.09.14 р., АТ335855 від 11.09.14 р., АТ335870 від 11.09.14 р., ЭТ136284 від 15.09.14 р., 34968917 від 04.10.14 р., АТ335869 від 12.09.14 р., АТ335868 від 12.09.14 р., банківські платіжні документи, що стосуються товару, платіжний документ, що підтверджує вартість товару, № 5 від 19.08.14 р. Позивачем митному органу також надані додаткові документи: сертифікати якості № Ф1501 від 11.09.14 р. та № Ф1508 від 12.09.14 р., висновок ДП «Держзовнішінформ» № 10/538 від 19.09.14 р. та копія митної декларації країни відправлення. Митному органу також були надані акти приймання-передачі, викопіювання з контракту № MCAG-CCE 2208/2014 від 22.08.14 р. з додатком, листування із компанією-продавцем та документи, які підтверджують ринкову вартість товару. Щодо витребування інших договорів з третіми особами, то листами № 1767 від 22.10.14 р. та № 1827 від 29.10.14 р. позивач повідомив відповідача про те, що контракт № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. є прямим і ПрАТ «Харківський коксовий завод» не має договірних відносин із третіми особами, пов'язаними із зазначеним контрактом, у зв'язку із чим не має можливості надати договори та розрахункові документи цих осіб, підписані та здійснені на користь Компанії «TRADE TRANS UNION S.R.O.».

Разом з тим, митним органом були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, поставлених за контрактом № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. за резервним методом, оскільки за висновком відповідача, декларантом заявлені не повні відомості про митну вартість товару, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та не вказано, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено, чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових. За результатами розгляду митних декларацій, поданих ПрАТ «Харківський коксовий завод», та документів, які підтверджують митну вартість товару, поставленого за контрактом № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р., Харківською митницею Міндоходів було прийнято рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення).

Не погодившись з рішеннями Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Харківською митницею Міндоходів не було вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості щодо митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення митного контролю та митного оформлення представником ПрАТ «Харківський коксовий завод» з 29.09.14 р. по 09.10.14 р. до митного поста «Пісочин» Харківської митниці Міндоходів були подані електронні митні декларації (типу ІМ-40): № 807170000/2014/011825 від 30.09.14 р.; № 807170000/2014/011745 від 29.09.14 р.; № 807170000/2014/011978 від 02.10.14 р.; № 807170000/2014/012158 від 06.10.14 р.; № 807170000/2014/012181 від 06.10.14 р.; № 807170000/2014/012198 від 06.10.14 р.; № 807170000/2014/011921 від 01.10.14 р.; № 807170000/2014/012045 від 03.10.14 р.; № 807170000/2014/012168 від 06.10.14 р.; № 807170000/2014/012188 від 06.10.14 р.; № 807170000/2014/012229 від 07.10.14 р.; № 807170000/2014/012226 від 07.10.14 р.; 807170000/2014/012412 від 09.10.14 р. на товари «Вугілля кам'яне, неогламероване, бітумінозне, коксівне марки К9. Призначено для виготовлення металургійного коксу. Виробник: Оф'Нерюнгринская', РФ. Країна виробництва: RU». Товари надійшли до ПрАТ «Харківський коксовий завод» за зовнішньоекономічною угодою № TTU/KZ 0708/14 від1 07.08.14 р., укладеною з контрагентом - фірмою TRADE TRANS UNION S.R.O., Чеська Республіка.

У зв'язку з цим, посадовими особами підрозділу митного оформлення - митного поста «Пісочин» до відділу контролю за правильністю визначення митної вартості товарів (ВКПВМВТ) направлені запити щодо вирішення питання правильності визначення митної вартості товарів. При вивченні документів, наданих до митного оформлення разом з ЕМД, митницею виявлені розбіжності та недостатність відомостей в документах, зокрема: не надано посередницький контракт від 19.10.11 р. № MECH-YAK/K9-12-02, який зазначено в гр. 11 залізничних накладних СМГС та в митній декларації країни відправлення; якісні характеристики, зазначені в сертифікаті якості, відрізняються від характеристик, зазначених у митній декларації країни відправлення; з наданих платіжного доручення та SWIFT про передплату за товар неможливо ідентифікувати суму оплати з вартістю оцінюваних товарів згідно наданих документів ? інвойсу, специфікації, тощо. Також наявне протиріччя з умовами п. 11.1 зовнішньоекономічного контракту про 100% передплату; вартісний висновок ДП «Держзовнішінформ» констатує прийнятність заявленої декларантом митної вартості, але не враховує наявність у даній зовнішньоекономічній операції як мінімум двох посередників; митна декларація країни відправлення містить ряд розбіжностей в порівнянні з відомостями інших представлених документів: торгівельна країна Швейцарія, тоді як декларантом заявлено торгівельна країна Чехія, а згідно експортній декларації митний орган виїзду - Олександрівський митний пост, Брянська область (українська сторона - митний пост «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці ДФС), що не відповідає місцю ввезення за ЕМД - пункт пропуску Тополі - Валуйки митного поста «Куп'янськ» Харківської митниці Міндоходів.

Після надходження запитів до ВКПВМВТ, з урахуванням вищенаведеного, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 55 та ч. 4 ст. 57 МК України були проведені процедури консультацій між митницею та декларантом ПрАТ «Харківський коксовий завод» з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів шляхом направлення на адресу декларанта електронних повідомлень. Проведення консультації та витребування додаткових документів відображено у електронних повідомленнях декларанту ПрАТ «Харківський коксовий завод». Так, декларанту в електронному повідомленні було запропоновано наступне: відповідно до вимог статей 52, 58 МК України декларант або уповноважена ним особа зобов'язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На виконання вимог ст. 54 МК України та відповідно ст. 53 МК України, у зв'язку з тим, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

Разом з тим, як зазначив відповідач в доводах апеляційної скарги, додаткових документів декларантом не надавалось, але за вищезазначеними митними деклараціями митницею було отримано сканкопії листів ПрАТ «Харківський коксовий завод» про відсутності інших документів для підтвердження митної вартості, крім тих, що вже надані разом з митною декларацією.

На підставі наведеного відповідач по справі вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів були правомірно прийняті ним за другорядним (за ціною договору щодо ідентичних товарів) методом, відповідно ст. 59 МК України, та відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України № 362 від 13.07.12 р. При цьому, при прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ПІК «Цінова інформація при визначенні митної вартості» Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів, щодо рівня митної вартості на ідентичний товар, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією № 110010000/2014/5941 від 22.09.14 р. на рівні 0,1457 дол. США за 1 кг вугілля.

З матеріалів справи вбачається, що згідно п. 1.1 контракту № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. продавець (TRADE TRANS UNION S.R.O.) зобов'язується в узгоджений в Додатку період поставляти, а покупець (ПрАТ «Харківський коксовий завод») зобов'язується приймати і оплачувати вугілля марки К9 (товар) в порядку і на умовах, передбачених чинним контрактом. Згідно п. 2.2 якість товару підтверджується сертифікатом якості, який видається лабораторією відправника на станції відправлення. В додатку № 1 до контракту № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. товаром зазначено вугілля марки «К9» ТУ 0320-045-1- ООО ХК «Якутуголь» ОФ «Нерюнгринская», Россия, 678960, Республика Саха (Якутия). г. Нерюнгри, пр. Ленина, 3/1.

З долучених до матеріалів справи залізничних накладних вбачається, що відправником у них зазначено ООО ХК «Якутуголь», а отримувачем ПрАТ «Харківський коксовий завод». При цьому вантажем за цими накладними є «Концентрат каменного угля коксующихся марок низколетучий К-9, класс 0-30 ЕТСНГ 161043; ГНГ 27011210 по контракту МECH-YAK/K9-12-02 от 19.10.11 г.» (в подальшому зазначений контракт МECH-YAK/K9-12-02 від 19.10.11 р. на вимогу митного органу позивачем наданий не був).

З матеріалів справи також вбачається, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до митного органу надане викопіювання з контракту № MCAG-CCE 2208/2014 від 22.08.14 р. з додатком, з якого вбачається, що продавець (Компанія «Мечел Карбон АГ) зобов'язується в узгоджений в Додатку період поставляти, а покупець (Coal and Coke Enterprise AG) зобов'язується оплачувати вугілля марки К9 (товар) в порядку і на умовах, передбачених цим контрактом (а.с. 73-74). Згідно листування позивача з компанією-продавцем за контрактом № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. (TRADE TRANS UNION S.R.O.) ПрАТ «Харківський коксовий завод» повідомлено, що вугілля марки К9 (відправник ОАО ХК «Якутуголь»), поставлений по контракту № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. і придбаний у компанії Coal and Coke Enterprise AG на умовах DAP (згідно правил ІНКОТЕРМС 2010) станція Основа Південної залізниці.

З метою реалізації наданих митним органам повноважень відповідачем по справі був витребуваний у підприємства позивача, зокрема, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, на що позивачем митному органу було повідомлено про відсутність інших документів для підтвердження митної вартості товару, крім тих, що вже були надані разом з митними деклараціями, у зв'язку з тим, що на думку позивача, контракт № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. є прямим і ПрАТ «Харківський коксовий завод» не має договірних відносин із третіми особами.

З наведеними твердженнями позивача не можна погодитися, оскільки прямим є контракт, укладений з виробником товару. В свою чергу, матеріали справи не містять доказів того, що TRADE TRANS UNION S.R.O. є виробником товару, який поставлявся за контрактом № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р., а тому такий договір не може вважатися прямим. Також колегія суддів зазначає, що у випадку, коли товар ввозиться за непрямими контрактами, митний орган має всі підстави використати передбачене законодавством право пересвідчитися у будь-якій заяві декларанта, тобто отримати додаткові документи від суб'єктів для підтвердження рівня митної вартості, який ними декларуюється.

Оскільки контракт № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. не є прямим, колегія суддів зазначає, що відповідачем правомірно були витребувані у підприємства позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, але такі документи позивачем надані не були.

Також необхідно зазначити, що згідно п. 2.2 контракту № TTU/KZ 0708/14 від 07.08.14 р. якість товару підтверджується сертифікатом якості, який видається лабораторією відправника на станції відправлення. Разом з тим, позивачем до суду першої інстанції надані копії сертифікатів якості на товар за контрактом МECH-YAK/K9-12-02 от 19.10.11 г. Крім того, необхідно зазначити, що якісні характеристики, зазначені в сертифікаті якості, відрізняються від характеристик, зазначених у митній декларації країни відправлення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 7 МК України визначено, як спеціально уповноважений орган виконавчої влади в галузі митної справи, на які відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено її безпосереднє здійснення, є митні органи. Відповідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ст. 51 та ст. 52 МК України визначення митної вартості під час її декларування віднесено до компетенції декларанта. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість або приймає письмове рішення про її коригування.

В ч. 4 та ч. 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

В ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. В силу ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З ч. 1 та ч. 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Положеннями ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.12 р., в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає їй можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. За таких обставин, саме наявність у митного органу сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів та відсутність, в наданих документах, відповідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких можливо було спростувати виниклі сумніви, стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Положеннями п. 3.16 та п. 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання всіх вимог щодо застосування митного законодавства.

Таким чином, відповідачем доведена наявність обґрунтованого сумніву щодо заявленої митної вартості товару та необхідності надання декларантом додаткових документів, а також обґрунтована неможливість застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).

Відповідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

Зокрема, в ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 4 та ч. 5 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно ч. 6 даної статті митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Згідно ч. 22 ст. 58 МК України банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, повинні містити реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору (контракту), а також об'єктивна можливість застосування першого методу були спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. В свою чергу, відповідачем по справі правомірно витребувано у позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів та у зв'язку з ненаданням таких документів обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.15 р. по справі № 820/532/15 прийнята з порушенням вимог чинного законодавства,вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.15 р. по справі № 820/532/15 - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.15 р. по справі № 820/532/15 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Харківський коксовий завод» про визнання протиправним та скасування рішень Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/001550/1 від 01.10.14 р., № 807000003/2014/001561/1 від 01.10.14 р., № 807000003/2014/001567/1 від 01.10.14 р., № 807000003/2014/001574/1 від 02.10.14 р., № 807000003/2014/001578/2 від 03.10.14 р., № 807000003/2014/001588/1 від 06.10.14 р., № 807000003/2014/001589/1 від 06.10.14 р., № 807000003/2014/001590/1 від 06.10.14 р., № 807000003/2014/001595/2 від 06.10.14 р., № 807000003/2014/001596/2 від 06.10.14 р., № 807000003/2014/001605/1 від 07.10.14 р., № 807000003/2014/001610/2 від 07.10.14 р., № 807000003/2014/001618/2 від 09.10.14 р.; визнання заявленої ПрАТ «Харківський коксовий завод» митної вартості товару щодо товарів які імпортуються.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29.05.2015 року.