Справа № 2а-1870/310/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-1870/310/11

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р. Справа №2а-1870/310/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області до кооперативного підприємства "Універмаг" про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач проти позову заперечував (т.1, а.с.58-62), з тих підстав, що ним не було порушено вимоги пунктів 9, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), оскільки в період проведення перевірки розрахункові операції не проводились, відповідно, фіскальні звітні чеки не були роздруковані, а надлишок готівкових коштів на місці проведення розрахунків в сумі 37 грн. 60 коп. є залишком готівки з попереднього дня, крім того, дана сума не є коштами, отриманими від реалізації товарів чи надання послуг. Також, відмічає, що перевірка була проведена працівниками податкового органу із порушенням встановленого законом порядку, оскільки КП «Універмаг» не отримувало жодних повідомлень про проведення планової перевірки. Тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання представники сторін не з’явились, надіслали заяви (т.2, а.с.37-41), в яких просили справу розглядати у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Універмаг» 22.06.2001 зареєстровано виконавчим комітетом Охтирської міської ради як юридична особа та 23.06.2001 підприємство взято на облік як платник податків в Охтирській МДПІ, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (т.1, а.с.4), копією статуту (т.1, а.с.5-11), копією довідки від 28.10.2010 №8109 (т.1, а.с. 12).

В період з 03 по 12 листопада 2010 року на підставі направлення № 720 від 03.11.010 (т.1, а.с.16) працівниками Охтирської МДПІ була проведена планова виїзна перевірка каси підприємства КП «Універмаг», розташованого по вул. Жовтнева, 8, м. Охтирка з питань дотримання суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій, за результатами якої складено акт №0503/18/11/23/31525553 від 12 листопада 2010 року (т.1, а.с.17-27).

Перевіркою встановлено порушення відповідачем пунктів 9 та статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме: в період з 13.11.2007 по 01.11.2010 відповідачем не роздруковані на реєстраторі розрахункових операцій 337 фіскальних звітних чеків та не забезпечено їх збереження в книгах обліку розрахункових операцій; а також бухгалтер-касир підприємства відповідача не забезпечила відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, надлишок грошових коштів становив 37,60грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову посилається на те, що перевірка була проведена працівниками податкового органу із порушенням встановленого законом порядку.

При цьому, підстави, порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок та умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до їх проведення на час виникнення спірних правовідносин, були передбачені в ст.11, 11-1, 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

За приписами вказаних норм платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Зазначене узгоджується з приписами ст.67 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у розмірі і в порядку, встановленими законом. Тому процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с.18), перевірка відповідача проводилась у присутності повноважних осіб КП «Універмаг», який не заперечував проти її проведення працівниками позивача. Приймаючи до уваги викладене, заперечення відповідача з даного приводу судом не приймаються до уваги.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення фінансових санкцій на підставі рішення суб’єкта владних повноважень, згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд повинен перевірити, зокрема, чи не буде порушено (у тому числі безпідставно обмежено) права, свободи та інтереси особи у разі задоволення адміністративного позову суб'єкта владних повноважень, та чи прийняте вказане рішення з дотриманням вимог ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому стосовно частини позовних вимог про стягнення штрафних санкцій за не забезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону №265/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно статті 22 Закону №265/95-ВР, чинної на час прийняття рішення про застосування санкцій, у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Податковим органом ставиться до вини не забезпечення відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, на суму 37,60 грн. за 03.11.2010 (т.1, а.с.26,28,30).

При цьому, як вбачається з витягів з касової книги, копії письмових пояснень бухгалтера підприємства відповідача, письмових заперечень на акт перевірки (т.1, а.с.29, 81, 82, 100) 37,60грн. не є коштами отриманими від реалізації товарів (надання послуг), а є коштами сплаченими орендарем приміщення за комунальні послуги, тому такі операції відносяться до позареалізаційних надходжень та не проводяться по контрольно-касовому апарату і оформлюється згідно вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637. Доказів на спростування вказаного позивачем не надано. Відтак, відповідачем не допущено порушення пункту 13 статті 3 Закону №265/95-ВР.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що позивач, при винесенні рішення про застосування до КП «Універмаг»фінансових санкцій, передбачених ст. 22 Закону №265/95-ВР, в розмірі 188,00грн. дійшов необґрунтованого висновку, без з’ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, вина відповідача у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.22 Закону №265/95-ВР, в судовому засіданні не була доведена, санкції в розмірі 188,00грн. застосовані всупереч вимог Закону №265/95-ВР, у зв’язку з чим суд не вбачає підстав до задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо частини позовних вимог про стягнення санкцій за невиконання обов'язку щоденного друкування на реєстраторах розрахункових операцій фіскальних звітних чеків і не зберігання їх в книгах обліку розрахункових операцій, суд відмічає, що відповідно до ч. 9 ст. 3 Закону №265/95, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно якої суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що позивачем накладено штрафні санкції за не роздрукування звітних чеків за дні перевірки. Однак, вказане не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Так, як вбачається з акта перевірки (т.1, а.с.20-27), витягів з книгу обліку розрахункових операцій (т.1, а.с.31-51, 74-77) у період з 13.11.2007 по 01.11.2010 відповідачем не було роздруковані на реєстраторі розрахункових операцій 337 фіскальних звітних чеків та не забезпечено їх збереження в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно розрахунку фінансових санкцій (т.1, а.с.52), які були застосовані до відповідача за наслідками проведеної перевірки, вбачається, що до КП «Універмаг», з урахуванням вимог ст. 250 Господарського кодексу України, штрафні санкції були застосовані за порушення, вчинені в межах одного року з дня виявлення порушення, тобто з 20.11.2009. При цьому фінансові санкції були застосовані за кожен факт (99 фіскальних звітних чеків) не роздрукування (не зберігання) фіскальних звітних чеків в розмірі 33 660 грн. (17 грн. * 20 * 99 чеків = 33 660 грн.).

Разом з тим слід відмітити, що відповідно до п. 4 ст. 17 Закону №265/95, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), зокрема, за невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій, за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що незалежно від наявності чи відсутності розрахункових операцій, у робочі дні підприємства реєстратор розрахункових операцій повинен бути у ввімкненому стані та роздрукування фіскального звітного чека в такому випадку є обов’язковим.

В той же час, фінансова санкція, передбачена пунктом 4 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Не виконуючи протягом певного періоду обов'язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб'єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Таким чином, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону №265/95-ВР, відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб'єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Отже, незважаючи на виявлення податковим органом за результатами перевірки множинних порушень КП «Універмаг» встановленого порядку проведення розрахункових операцій щодо невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку, застосування до відповідача фінансових санкцій за кожен випадок зазначеного порушення є неправомірним.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області до кооперативного підприємства "Універмаг" про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій – задовольнити частково.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах