Справа № 638/2778/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р.Справа № 638/2778/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкові на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2011р. по справі № 638/2778/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкові

про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести поновлення виплат раніше призначеної пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести поновлення виплат раніше призначеної пенсії.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2015 року по справі № 638/2778/15-а адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є громадянином України та станом на сьогодні проживає у Сполучених Штатах Америки. Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова призначило ОСОБА_1 за віком. Після того як позивач виїхав на проживання до США Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі міста Харкова припинило виплату пенсії позивачу.

Відповідно до ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Виходячи з вищенаведеного позивач звернувся до суду з порушення строку.

07.10.2009 року Конституційним судом України прийняте рішення у справі за конституційним поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень п. 2 ч. 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Пре загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно вказаного рішення визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення п. 2 ч. 1 ст. 49. другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058.

Як зазначається в п. 2 Рішення Конституційного суду положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення. Про це також вказується в ст. 152 Конституції України: закони, інші правові акти або їх окремі положення, ще визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» виплата пенсій за рішенням територіальних органів пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) за весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором країни, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

В п. 3 та п. 4 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 1-32/2009 (25-рп/2009) суд звертає увагу Верховної Ради України на; необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими: Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями ,| що визнані неконституційними.

Таким чином, з 07.10.2009 року положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та друге речення ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втратили чинність та саме з цієї дати громадяни України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, мають право на отримання пенсії в Україні.

Про відповідність ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення», приписам Конституції України в рішенні Конституційного суду від 07.10.2009 року не йдеться.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», прийнятий Верховною Радою України 09.07.2003 року реєстраційний № 1058-ІV, опублікований в «Відомостях Верховної Ради України» 2003 року № 49 від 12.12.2003 року. З часу прийняття цього Закону спірні відносини регулюються даним законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Як передбачено ч. 1 ст. 44 Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діб на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

На даний час порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії, визначений Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі по тексту - Порядок).

Згідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону.

Відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії.

При поновленні виплати раніше призначеної пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа додає:

а) документи про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, після призначення пенсії за період роботи до 01.01.2004 року (за період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3);

б) довідку про заробітну плату особи (додаток 1) за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно із додатком 2, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3;

в) документи про виникнення обставин, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміни кількості членів сім'ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім'ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника інвалідом або учасником війни тощо).

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про громадянство України» зазначені основні принципи законодавства України про громадянство, так ч. 7 ст. 2 передбачає збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Згідно зі ст. ст. 7, 20, 28 Закону України «Про громадянство», проживання або тимчасове перебування громадянина України за межами держави не припиняє його українського громадянства. Останнє втрачається, якщо громадянин добровільно набув громадянство іншої держави, однак його належність до іноземної громадянства не визнається до прийняття рішення про втрату громадянства України, що входить до компетенції Президента України.

Таким чином, кожен громадянин України має право на вибір свого проживання із збереженням усіх конституційних прав.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії, за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та законність вимог позивача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м.Харкові залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2011р. по справі № 638/2778/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.