Справа № 826/13154/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Київ К/800/20514/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року у справі № 826/13154/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райліт» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві» про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Райліт» звернулось з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві» про визнання протиправною та скасування постанови від 02.08.2013 року № 319/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування вимог позивач зазначив про безпідставність висновку Інспекції ДАБК у м. Києві щодо проведення ТОВ «Райліт» будівельних робіт з реконструкції з добудовою нежитлового приміщення без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, оскільки позивачем було здійснено ремонт покрівлі, фасаду будівлі та вхідної групи на підставі Контрольної картки № 13030029-Дс на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві» від 02.08.2013 року № 319/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві звернулась з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2013 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, на підставі запиту Прокуратури Деснянського району м. Києва № 3102 від 11.07.2013 року та направлення від 15.07.2013 року, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ «Райліт» на об'єкті будівництва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ніколаєва, 7 у Деснянському районі м. Києва.

За результатами перевірки складено акт від 19.07.2013 року, яким встановлено за вказаною адресою орендарем ТОВ «Райліт» згідно договору № 1047 від 01.01.2010 року про передачу майна комунальної власності територіальної громади Деснянського району міста Києва виконано будівельні роботи із реконструкції з добудовою нежитлового приміщення під центр сучасної ветеринарної клініки за адресою: вул. Ніколаєва, 7 у Деснянському районі м. Києва, без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, чим порушено ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі акту перевірки, 19.07.2013 року відповідачем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та внесено припис, яким від позивача вимагалося усунути допущені правопорушення відповідно до чинного законодавства.

На підставі вищевказаного акту перевірки, припису та протоколу Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві винесено постанову від 02 серпня 2013 року № 319/13, якою ТОВ «Райліт» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.4 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103 230, 00 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при виконанні своїх обов'язків діяв у спосіб та в межах, що передбачені нормами чинного законодавства, а тому підстави для скасування постанови про накладення штрафу від 02 серпня 2013 року № 319/13 відсутні.

Між тим, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з протиправності прийнятої відповідачем постанови, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивачем було здійснено лише ремонт покрівлі, фасаду будівлі та вхідної групи, на що було отримано дозвіл у встановленому законом порядку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає обґрунтованим висновок суду апеляційного інстанції про задоволення позову, враховуючи наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок).

Пунктом 5 Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до пункту 7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, вимога правоохоронних органів про проведення перевірки. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 9 Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Пунктами 16-22 Порядку передбачено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідної інспекції або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в інспекції, яка наклала штраф.

Судом апеляційної інстанції вірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ні акт перевірки, ні припис, ні постанова про накладення штрафу не підписані представником позивача, так само як і відсутні докази відмови представника позивача від підпису вказаних документів.

Таким чином, позапланова перевірка ТОВ «Райліт» була проведена за відсутності уповноваженої особи позивача, що є порушенням Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення ТОВ «Райліт» вимог частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягало у виконанні будівельних робіт без документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Пунктом 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

У відповідності до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У доводах касаційної скарги, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві наполягає на порушенні позивачем вимог ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що полягає у виконанні будівельних робіт із реконструкції з добудовою нежитлового приміщення під центр сучасної ветеринарної клініки без документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Натомість, ТОВ «Райліт» у запереченнях на касаційну скаргу зазначає, що будівельні роботи із реконструкції з добудовою нежитлових приміщень на час проведення перевірки не проводилось. Натомість, позивачем на підставі Контрольної картки №13030029-Дс від 07.06.2013 року Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено роботи з ремонту вхідної групи, ремонту покрівлі, заміні вікон та дверей, у зв'язку із чим позивач не був зобов'язаний надсилати на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Зазначені вище обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, що вірно зазначено судом апеляційної інстанції.

Так, відповідно до п. 15.1.1. Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 р. № 1051/1051 із змінами та доповненнями, підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов'язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт.

Згідно з п. 16.2.4. зазначених Правил благоустрою про прийняття робіт щодо відновлення благоустрою складається акт обстеження про відновлення благоустрою, який є невід'ємною частиною до контрольної картки.

Як вбачається з матеріалів справи, такий акт до Контрольної картки №13030029-Дс про відновлення благоустрою було складено, підписано відповідальними посадовими особами та затверджено заступником Голови Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації 26.07.2013 року.

При цьому, ремонтні роботи проводились на підставі укладеного між позивачем та ТОВ «Теплобудсистема-1» договору підряду № б/н від 01.06.2013 року, що підтверджується Акт № 18/7 прийняття - здачі робіт.

Також, судом апеляційної інстанції було встановлено, що нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Ніколаєва, 7, і в якому, на думку відповідача, була здійснена прибудова, прийнято в експлуатацію за Актом прийняття в експлуатацію нежитлової будівлі № 7 по вул. Ніколаєва, 7 у Деснянському районі м. Києва, затвердженого розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.03.2009 року № 216 «Про прийняття в експлуатацію нежитлової будівлі № 7 по вул. Ніколаєва після перепланування з прибудовою».

Факт наявності прибудови у вказаному приміщені приміщенні підтверджується також проектом нежитлових приміщень в м. Києві по вулиці Архітектора Ніколаєва, 7 «Обміри. Проект. Пояснювальна записка. Креслення.», здійснений МПП «Фірма «Манта».

З огляду на вище зазначене, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що в період з 10.06.2013 року по 10.07.2013 року позивачем було здійснено лише ремонт покрівлі, фасаду будівлі та вхідної групи, на що було отримано дозвіл у встановленому законом порядку.

За таких обставин, в силу ст.71 КАС України Інспекцією ДАБК у м. Києві не доведено правомірності своїх дій під час проведення перевірки та винесенні постанови від 02.08.2013 року № 319/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: