Справа № 2а-3675/11
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3675/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2011 року. Автозаводський районний суд м.Кременчука, Полтавської області у складі: головуючого судді Середа А.В.

при секретарі Махлай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора дорожньо-патрульної служби Кобеляцької роти ДПС з обслуговування доріг державного значення при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

В позові вказував, що 06 січня 2011 року о 11 год. 45 хв. він був зупинений відповідачем - старшим інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС з обслуговування доріг державного значення при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 яким відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 104142 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, відповідно до якого він 06.01.2011 року о 11 годині 45 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с.Кагамлик, Глобинського району Полтавської області, що позначений дорожнім знаком 5.45 перевищив встановлену швидкість руху більше ніж на 20 км/год., рухаючись зі швидкістю 103 км/год. На підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем відносно нього була складена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ 1 № 014686 якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона складана за відсутності будь-яких фактичних доказів його порушення, лише за упередженою думкою відповідача. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення він з вказаним протоколом не погодився, оскільки швидкісного режиму руху не порушував, про що він зазначив в протоколі, що відповідачем було проігноровано, докази порушення ним швидкісного режиму руху відсутні

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ 1 № 014686 від 06 січня 2011 про притягненні його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач старший інспектор ДПС Кобеляцької роти ДПС з обслуговування доріг державного значення при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 в судове засідання не прибув про день, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

З врахуванням того, що від відповідача, який був належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду не надійшло клопотань про відкладення слухання справи то за даних обставин суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних доказів

Суд, заслухавши пояснення позивача, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом достовірно встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 014686 від 06 січня 2011 року, що складена посадовою особою старшим інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС з обслуговування доріг державного значення при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, яке полягало в тому, що 06.01.2011 року о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, в с.Кагамлик, Глобинського району Полтавської області, що позначений дорожнім знаком 5.45 перевищив встановлену швидкість руху більше ніж на 20 км/год., рухаючись зі швидкістю 103 км/год. Вказана постанова була винесена посадовою особою відповідачем по справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ 1 № 104142 від 06 січня 2011 року, з яким позивач ОСОБА_1 не погодився, вказуючи, що швидкісного режиму руху не порушував.

При цьому суд вважає, що відповідач враховуючи той факт, що позивач не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення мав би використовуючи надані йому законом владні повноваження зібрати належні, достатні та допустимі докази вчинення саме позивачем ОСОБА_1 певного правопорушення, з приводу якого і був складений протокол про адміністративне правопорушення, що відповідачем зроблено не було. Докази порушення водієм ОСОБА_1 швидкісного режиму руху в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, що оскаржується відсутні. Крім того постанова по справі про адміністративне правопорушення, що оскаржується не містить посилання на пункт ПДР України, який порушив позивач ОСОБА_1, що є порушенням норм визначених КпАП України щодо складання даного типу постанов.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 255 КпАП України відповідач - інспектор не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, однак всупереч вказаній нормі склав такий протокол вийшов за межі наданих йому повноважень.

Оскільки доказів вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 251,255, 258,280 КупАП, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є заснованими на законі, порушують права позивача, а тому підлягають скасуванню. Процесуальний строк звернення до суду позивач не пропустив, так як він протягом 10 днів з дня, коли дізнався про його порушене право, своєчасно звернувся з позовом до суду, що відповідає вимогам ст. 99 КАС України та ст. 289 КпАП України.

З врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає, а тому його адміністративний позов в частині визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обгрнутованим та підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини 2 статті 222 КпАП України зазначено, що від імені внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України і накласти адміністративне стягнення мають право працівники Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання.

У звязку з чим розгляд питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції, тому в цій части позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255,287, 288 КпАП України, ст. ст. 17,19,69,70, 158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 014686 від 06 січня 2011 року, що складена посадовою особою старшим інспектором ДПС Кобеляцької роти ДПС з обслуговування доріг державного значення при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 (триста) грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: