Справа № 814/382/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/382/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

02 квітня 2015 року Справа № 814/382/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

про

накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку,

В С Т А Н О В И В:

Первомайська ОДПІ Миколаївської області ДПС звернулась до суду з позовом про накладання арешту на кошти ПП “Нікі”, що знаходяться в банках, для забезпечення погашення податкового боргу в сумі 465831,73 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у відповідача відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Представниками сторін подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк. с .158,174).

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Приватне підприємство “Нікі” зареєстроване як юридична особа державним реєстратором Кривоозерської районної державної адміністрації Миколаївської області та перебуває на обліку в Первомайській ОДПІ Миколаївської області з 26.09.1992 року за № 106 (арк. с. 5-11).

18 січня 2011 року працівниками податкової проведено планову виїзну перевірку ПП “Нікі” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 р. по 30.09.2010 р., якою були встановлені порушення ЗУ “Про оподаткування прибутку підприємств” та ЗУ “Про податок на додану вартість”, про що складено Акт № 4/23-10/13871274 від 18.01.2011 року (арк. с .20-49).

З матеріалів справи вбачається, що частину боргу було погашено з переплати в сумі 744,27 грн.

Таким чином, ПП “Нікі” має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 465381,73 гривень, що також підтверджується довідкою про наявність заборгованості від 24.09.2012 р. № 1995/10/190-015 (арк. с .14).

15 серпня 2012 року позивачем було надіслано податкову вимогу №10 ПП «Нікі» на суму 466404,73 грн (арк. с .50).

04 жовтня 2012 року Первомайська ОДПІ звернулась до суду з позовними вимогами про накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «Нікі», у зв’язку з наявністю у відповідача податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 465831,73 грн. (арк. с .2)

Згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України, встановлено, що арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Однак, суд зазначає, що податковим кодексом передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків крім тих, що зазначені статтею 94 ПК України.

Так, згідно з пп.20.1.17 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент звернення до суду з позовом), органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Положення наведеної статті встановлюють одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження, а саме: відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога органу державної податкової служби до платника щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України зазначено, що право на стягнення коштів та продаж майна платника податків виникає у податкового органу через 60 календарних днів з дня надіслання податкової вимоги, тому саме з цього моменту податковий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх джерел для погашення податкового боргу.

При цьому сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Отже, арешт може стосуватися лише того майна (коштів), яке є необхідним для виконання певних зобов'язань платника податків, зокрема, щодо погашення суми податкового боргу, наявність якої підтверджена у встановленому законом порядку.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивачем надіслано корінець податкової вимоги 15 серпня 2012 року, а звернувся позивач з позовом до суду 04 жовтня 2012 року, тобто вимога про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є передчасною, адже станом на 04.10.2012 року у податкового органу ще не виникло право на стягнення та продаж майна платника податків.

Крім того, судом також встановлено, що сума боргу зазначена у податковій вимозі 466404,73 грн. не відповідає сумі для забезпечення погашення якої податковий орган звертається із накладенням арешту на кошти та інші цінності ПП «Нікі» 465381,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позовних вимог та накладення арешту на кошти та інші цінності ПП «Нікі».

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є. В. Марич