Справа № 2-а-879/11
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2015-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-879/11
Провадження № 2-а/442/3/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

з участю адвоката : Сніданко І.Д.

представника позивача : Стасула В.В.

представника відповідача : Кулиняк С.

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» до Дрогобицької міської Ради за участю третіх осіб ОСОБА_7, Управління комунальних ресурсів Дрогобицької міської Ради Комунального підприємства ЖЕО Дрогобицької міської Ради про визнання нечинним та скасування рішення Дрогобицької міської Ради.

в с т а н о в и в :

Позивач Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» звернулося до Дрогобицької міської Ради, за участю третіх осіб ОСОБА_7, Управління комунальних ресурсів Дрогобицької міської Ради Комунального підприємства ЖЕО Дрогобицької міської Ради про визнання нечинним та скасування рішення Дрогобицької міської Ради.

У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням № 617 від 03.07.2008 року XX сесії п»ятого скликання затверджено перелік об»єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, що підлягають приватизації. Згідно вказаного переліку, фізичній особі - третій особі ОСОБА_7 було дозволено приватизувати нежитлове приміщення площею 694 кв.м. ( підвалу) в будинку АДРЕСА_1. 31.10.2008 року він купив у відповідача вказане нежитлове приміщення на підставі договору купівлі- продажу посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького територіального нотаріального округу п. Лаганяк Т.І. Вважає, вказані рішення сесії незаконними, такими, що підлягають скасуванню, оскільки протоколом № 1 від 22.12.2007 року затверджено Статуту об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» .Відповідно до статуту вказаного об»єднання до загального майна належить частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватись згідно з їх призначенням. Однак ОСОБА_7 не був і не є мешканцем міста Дрогобича. Бувшим головою ОСББ « Господа» секретарю міської Ради надсилався лист який був проігнорований, з проханням не надавати ОСОБА_7 права на придбання спірного приміщення. Вважає, що вище вказане приміщення є спільною власністю власників квартир багатоквартирного будинку та є таким, що окремо приватизації не підлягає. Оскільки на неодноразові прохання надати копії документів , які слугували приватизації спірного приміщення, міська рада займалася формальною відпискою, і аж у 2010 році нинішня міська Рада надала всі необхідні документи, вони звернулися до суду за захистом своїх прав та просять поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк звернення до адміністративного суду та визнати нечинним та скасувати рішення п.1.1.3.ХХ сесії п»ятого скликання Дрогобицької міської Ради № 617 від 03.07.2008 року « Про затвердження переліку об»єктів комунальної власності Дрогобицької міської Ради, що підлягають приватизації « та п.3 додатку до вищевказаного рішення сесії -Перелік об»єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в частині дачі згоди фізичній особі- підприємцеві ОСОБА_7 згоди на приватизацію, шляхом викупу під склад підвалу площею 69.4 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач - голова Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» Стасула В.В. та його адвокат Сніданко І.Д. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить їх задоволити. Крім того суду пояснили, що підвальне приміщення ОСОБА_7 утримується в жахливих антисанітарних умовах та перш ніж звернутися до суду зверталася в усі органи місцевого самоврядування, однак реагувань не було, відтак змушені були звернутися до суду.

Представник відповідача виконавчого комітету Дрогобицької міської Ради Кулиняк С. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та суду пояснив, що багатоквартирний будинок був власністю територіальної громади в особі Дрогобицької міської Ради. При приватизації вказаного нежитлового приміщення було дотримано всі норми чинного законодавства. Крім того суду пояснив, що спірне нежитлове приміщення не є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, тому просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав пославшись на письмове заперечення щодо позову, просить в задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб Управління комунальних ресурсів Дрогобицької міської Ради та Комунального підприємства ЖЕО Дрогобицької міської Ради в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Що стосується пропущеного строку звернення до адміністративного суду, то з метою захисту прав позивача, зокрема його право на оскарження рішення Дрогобицької міської Ради, яке на його думку є не правомірним, що передбачено Конституцією України та іншими нормами, та враховуючи те, що спір який виник між сторонами можна вирішити тільки після повного з»ясування всіх обставин справи та дати належну оцінку доказам наданими всіма учасниками процесу, відтак суд прийшов до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку для звернення до суду позивача на оскарження рішення Дрогобицької міської Ради, так як саме листом - відповіддю Дрогобицької міської Ради Львівської області від 24.12. 2010 року № 3-32/10543, копії оскаржуваного рішення та документів, поданих ОСОБА_7 для приватизації зазначеного вище нежитлового приміщення , були надані на запит представника позивача лише 24.12. 2010 року, а доказів того, що вказані документи були надані позивачу раніше , відповідач суду не надав і в матеріалах справи такі докази відсутні, відтак строк який пропущений позивачем суд визнав поважним .

Що стосується позовних вимог визнання нечинним та скасування рішення Дрогобицької міської Ради, то відповідно до Конституції народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування ( ч.2 ст.5) В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади- жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України ( ч.1 ст. 140 )

У ч.2 ст. 144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Цьому конституційному положенню відповідають Закон у ч.10 ст. 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст..ст. 73 і 77 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні « органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та приймати рішення у межах наданих повноважень.

Згідно п.2 роз»яснення президії ВАС України « Про деякі питання практики вирішення спорів, пов»язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів « № 02-5/35 від 26.01.2000 року « підставою для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та /або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов»язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв»язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи, що звертається до суду з відповідним позовом.»

Відповідно до ст. 104 КАС до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Суб»єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори між суб»єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління у тому числі делегованих повноважень.

Судом встановлено, що протоколом № 1 від 22.12.2007 року затверджено Статут об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа»

.Відповідно до п.1.8 статуту вказаного об»єднання майно об»єднання утворюється з майна, переданого йому членами об»єднання у власність та іншого майна, набутого з підстав незаборонених законом. До загального майна належить частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватись згідно з їх призначенням.

Рішенням № 617 від 03.07.2008 року XX сесії п»ятого скликання затверджено перелік об»єктів комунальної власності Дрогобицької міської ради, що підлягають приватизації. Згідно вказаного переліку, фізичній особі - третій особі ОСОБА_7 дозволено приватизувати нежитлове приміщення площею 694 кв.м. ( підвалу) в будинку АДРЕСА_1.

31.10.2008 року між ОСОБА_7 та територіальною громадою міста Дрогобича в особі Дрогобицької ради було укладено договір купівлі- продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького територіального нотаріального округу п. Лаганяк Т.І. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_7 було передано у власність нежитлове підвальне приміщення , літ.- 99 загальною площею 69.4 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до довідки № 265 від 15.04.2009 року виданою Будинковою Управою № 2, вбачається, що остання не заперечує в приватизації нежитлового ( підвального ) приміщення загальною площею 69.4 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яке орендує п. ОСОБА_7

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію («Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод») та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

У рішенні від 24 червня 2003 року у справі «Стретч проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку про те, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 «Першого протоколу Конвенції». Тобто визнання недійсними рішення публічного органу та договору, згідно яких майно отримане у власність від держави, та подальше позбавлення цього права на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим та незаконним.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У наведеній справі Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

Виходячи із підтверджених матеріалами справи обставин приватизації спірного об'єкту, третя особа ОСОБА_7 правомірно набув право власності в значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Абзацом 22 Постанови Верховного Суду України від 14.03.2007р. у справі № 21-8во07 „Про аспекти розгляду справ про приватизацію майна" визначено, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов і порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі, порушуючи право власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Аналогічну правову позицію наведено в постановах Вищого господарського Суду України від 02.03.12 у справі № 36/310, від 21.07.10 у справі № 8/19пд.

З огляду на зазначене, наведені позивачам обставини не дають підстав для висновку про незаконність проведеної приватизації спірного майна, шляхом його викупу, та як наслідок не свідчать про наявність підстав для визнання нечинним та скасування рішення п.1.1.3.ХХ сесії п»ятого скликання Дрогобицької міської Ради № 617 від 03.07.2008 року « Про затвердження переліку об»єктів комунальної власності Дрогобицької міської Ради, що підлягають приватизації « та п.3 додатку до вищевказаного рішення сесії -Перелік об»єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в частині дачі згоди фізичній особі- підприємцеві ОСОБА_7 згоди на приватизацію, шляхом викупу під склад підвалу площею 69.4 кв.м. в будинку АДРЕСА_1, а тому в задоволенні позову в наведеній частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 69, 158- 164, 167 КАС України.

вирішив:

Адміністративний позов Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» - задоволити частково.

Поновити Об»єднанню співвласників багатоквартирного будинку « Господа» пропущений строк звернення з адміністративним позовом до суду.

В задоволенні позову Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку « Господа» до Дрогобицької міської Ради за участю третіх осіб ОСОБА_7, Управління комунальних ресурсів Дрогобицької міської Ради Комунального підприємства ЖЕО Дрогобицької міської Ради про визнання нечинним та скасування рішення Дрогобицької міської Ради, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду.

Головуюча- суддя: ______________________