Справа № 815/2475/15
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2475/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., при секретарі Кузьменко Е.Х, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мардарівське ХПП" до Котовської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.12.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мардарівське ХПП" до Котовської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Компанія Горизонт Плюс» (з яким позивачем укладено договори про виконання робіт №21/02 від 21.02.2014 року, №18/02 від 18.02.2014 року, №14/02 від 14.02.2015 року, №5/02 від 05.02.2014 року, №10/02 від 10.02.2014 року) виконала взяті на себе договірні зобов'язання, що підтверджується підписаними сторонами Актом виконаних робіт за лютий 2014 року, виписано відповідні податкові накладні. При цьому, ТОВ «Мардарівське ХПП» було оплачено виконанні роботи, що підтверджується відповідними банківськими виписками. Крім того, ТОВ «Кікко Бест» (з яким було укладено договори купівлі-продажу нафтопродуктів №25/03 від 25.03.2014 року, №25/04 від 25.04.2014 року, №27/1 від 27.05.2014 року) здійснено продаж нафтопродуктів-пічне паливо, у зв'язку з чим сторонами було підписано відповідні видаткові накладні; банківськими виписками підтверджується оплата за поставлений товар. На підтвердження транспортування пічного палива сторонами було підписано товарно-транспортні накладні. Отже, всі первинні, розрахункові та інші документи, які складені за результатами фінансово-господарських операцій ТОВ «Мардарівське ХПП» з його контрагентами, свідчать про товарність таких операцій, які є єдиною і достатньою підставою для формування податкового кредиту.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач - Котовська ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області, на підставі ст.1 Закону України «Про державну податкову службу», є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та згідно ст.ст.7,10,11 цього ж Закону здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування та стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, надання висновків на повернення з бюджету надмірно сплачених податків та зборів, а тому позовні вимоги щодо оскарження його актів, дій чи бездіяльності з цього приводу, на підставі положень ст.55 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.17, ст.104 КАС України, підвідомчі адміністративним судам та повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

05.12.2014 року Котовською ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким донараховано ПДВ в розмірі 175751,30 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 43937,83 грн. (а.с.27).

Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, оскільки всі первинні, розрахункові та інші документи, які складені за результатами фінансово-господарських операцій ТОВ «Мардарівське ХПП» з його контрагентами, свідчать про товарність таких операцій, та є єдиною і достатньою підставою для формування податкового кредиту.

Представник відповідача - Котовської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в запереченнях на адміністративний позов від 13.05.2014 року вх.№11697/15, додатково зазначивши, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Розглянувши оскаржений акт суб'єкту владних повноважень, суд виходячи з положень ч.3 ст.2 КАС України, проходить до висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень

адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах

повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з

використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При визначенні суми податку на додану вартість, що підлягає включенню до податкового кредиту та подальшому бюджетному відшкодуванню, податковий орган враховував наступні норми Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

У відповідності до приписів ч.4,5 ст.11 КАС України судом під час офіційного з'ясування обставин справи досліджувалось питання щодо товарності угод за якими позивач формував валові витрати та податковий кредит з ПДВ у звітних податкових періодах.

Так, між позивачем та ТОВ «КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ ПЛЮС» був укладений договір про виконання роботи №21/02 від 21.02.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є ремонтні роботи пов'язані з посиленням фундаменту №4 за адресою:Одеська обл., Котовський р-н., с.Мардарівка(а.с.108-113, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ ПЛЮС» був укладений договір про виконання роботи №18/02 від 18.02.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є ремонтні роботи пов'язані з посиленням фундаменту №3 за адресою:Одеська обл., Котовський р-н., с. Мардарівка (а.с.132-137, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ ПЛЮС» був укладений договір про виконання роботи №14/02 від 14.02.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є ремонтні роботи пов'язані з посиленням фундаменту №2 за адресою:Одеська обл., Котовський р-н., с. Мардарівка (а.с.153-158, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ ПЛЮС» був укладений договір про виконання роботи №10/02 від 10.02.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є ремонтні роботи пов'язані з посиленням фундаменту за адресою:Одеська обл., Котовський р-н., с. Мардарівка (а.с.174-179, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «КОМПАНІЯ ГОРИЗОНТ ПЛЮС» був укладений договір про виконання роботи №5/02 від 05.02.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є ремонтні роботи в топочній і офісі за адресою:Одеська обл., Котовський р-н., с. Мардарівка (а.с.193-198, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «Кікко Бест» був укладений договір купівлі-продажу нафтопродуктів №27/1 від 27.05.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є купівля -продаж пічного палива (а.с.239, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «Кікко Бест» був укладений договір купівлі-продажу нафтопродуктів №25/04 від 25.04.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є купівля -продаж пічного палива (а.с.243, т.1).

Між ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП» та ТОВ «Кікко Бест» був укладений договір купівлі-продажу нафтопродуктів №25/03 від 25.03.2014 року, предметом якого згідно п.1.1 є купівля -продаж пічного палива (а.с.247, т.1).

Фактичне виконання вказаних договорів з боку позивача та його контрагентів підтверджуються: локальним кошторисом на будівельні роботи, податковими та видатковими накладними, актами прийому виконаних будівельних робі, актами приймання відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об'єктів, накладними на внутрішні переміщення, банківськими виписками ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП», товаро-транспортними накладними, оборотно-сальдовими відомостями по рахунку (а.с. 114,132 т.1;а.с. 138-152 т.1;а.с.159-173 т.1;а.с.180-192 т.1; а.с.199-219 т.1; а.с.20-229 т.1; а.с.236-238 т.1; а.с.240-242 т.1; а.с.244-246 т.1; а.с.249-250 т.1; а.с.12-21 т.2; ).

Вартість наданих позивачу послуг була сплачена контрагентами у повному обсязі, в тому числі суми ПДВ, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями позивача.

Фактичне надання послуг, їх отримання та проведення оплати їх вартості позивачем, у тому числі ПДВ надавало позивачу право сформувати податковий кредит відповідних податкових періодів на підставі положень п.п.198.3, 198.6 ст.198 ПК України.

Що стосується твердження Котовської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області про невідповідність в товарно-транспортних накладних (вантажоперевізник ТОВ «Кікко Бест») марки автомобіля та його номеру судом встановлено наступне.

Листом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІККО БЕСТ» від 20.01.2015 року №5 було повідомлено ТОВ «МАРДАРІВСЬКЕ ХПП», що під час оформлення товарно-транспортних накладних №40893 від 25.03.2014 року, №40923 від 25.04.2014 року, №40954 від 27.05.2014 року на перевезення пічного палива на виконання умов договорів №25/03 від 25.03.2014 року, №25/04 від 25.04.2014 року, №27/1 від 27.05.2014 року було допущено помилку в найменуванні автомобіля у зв'язку зі збоєм в роботі програмного забезпечення. При цьому, слід вважати правильним наступний державний номер автомобіля:DAF, АЕ6002 ЕВ, державний номер причепа: АЕ7038ХР(а.с.51).

Враховуючи вищевикладене, невідповідність в товарно-транспортних накладних (вантажоперевізник ТОВ «Кікко Бест») марки автомобіля пояснюється помилкою в найменуванні автомобіля у зв'язку зі збоєм в роботі програмного забезпечення, про що повідомило ТОВ «КІККО БЕСТ».

Представник відповідача вважає зазначені вище докази недостатніми для підтвердженням фактичного виконання відповідних договорів від контрагентів позивача.

Але такий висновок посадових осіб органу ДПС України є помилкових з наступних підстав:

Пунктом 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 ст.9 цього ж Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо же неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 (надалі - Положення) під первинними документами розуміються документи, створені у письмовій або електронній формах, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральній та /або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис особи, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.5 Положення документ повинен бути підписаний особисто та підпис може бути скріплений печаткою.

Таким чином, зазначені вище документи первинного бухгалтерського та податкового обліку складені у відповідності до приписів діючого законодавства, мають всі необхідні для цього реквізити, а тому відповідає критеріям належного доказу, визначеного ст.70 КАС України.

В судовому засіданні представником відповідача не надано додаткових доказів, які б спростовували або ставили під сумнів надані представником позивача первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, в зв'язку із чим, суд погоджується з позицією представника позивача про те, що надані ним письмові докази є достатніми для доведення факту постачання послуг, товарів, а тому висновок податкового органу про безтоварність таких угод є помилковим, в зв'язку із чим, прийняте ним податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 05.12.2014 року підлягає скасуванню, на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Котовської ОДПІ Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 05.12.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 27.05.2015 року.

Суддя Єфіменко К.С.

.