Справа № 608/356/14-а (2-а/608/14/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/40200/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Яроша Д. В.,

за участю: представника позивача - Окряка А. В.,

представника відповідача - Ільїна О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Ягільницький кінний завод" на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі за позовом Державного підприємства "Ягільницький кінний завод" до Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа: Приватне акціонерне товариство "Райз-Максимко" про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування рішення,

встановив:

Державне підприємство "Ягільницький кінний завод" звернулось з позовом до Нагірянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, в якому просило визнати дії Нагірянської сільської ради стосовно прийняття рішення № 32 від 21 грудня 2010 року протиправними; визнати незаконним та скасувати рішення Нагірянської сільської ради № 32 від 21 грудня 2010 року.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року, закрити провадження у даній справі у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечення не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що 21 грудня 2010 року Нагірянською сільською радою прийнято рішення № 32 Про скасування рішення виконкому № 47, 48, № 49 від 18 травня 2009 року щодо оформлення права власності за Державним підприємством Ягільницький кінний завод на нежитлові приміщення.

Не погоджуючись з рішенням ради № 32 від 21 грудня 2010 року, позивач заявив цей позов.

Закриваючи провадження у даній справі, суди виходи з того, що спір у справі зводиться до вирішення питання про право власності на нежитлові приміщення, а отже не є публічно правовим та не підпадає під визначення адміністративної справи, тому компетенція адміністративних судів на цей спір не поширюється.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 10, статті 25, пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Системний аналіз положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (частини першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить про те, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Так, закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25, частина четверта статті 59). У Законі передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і що раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (частина дев'ята статті 59, пункт 15 частини першої статті 26).

В інших положеннях Закону також визначено право ради скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни, зокрема скасовувати дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення (пункт 36 частини першої статті 26), вносити зміни до місцевого бюджету (пункт 23 частини першої статті 26). Остання норма кореспондується з положенням частини сьомої статті 78 Бюджетного кодексу України, згідно з якою "рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет ухвалюється відповідною радою за поданням офіційного висновку місцевого фінансового органу".

Згідно із пунктом першим частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З урахуванням викладеного, виходячи з предмету спірних правовідносин, колегія суддів вказує на помилковість висновку судів першої та апеляційної інстанції щодо відсутності у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак, наявності підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю у переданому на вирішення суду спорі ознак справи адміністративної юрисдикції.

Такий висновок колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає способу захисту, передбаченому в статті 16 Цивільного кодексу України, та обов'язку суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що полягає у перевірці, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Оскільки під час вирішення справи по суті судами допущені порушення норм процесуального та матеріального права, то судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Ягільницький кінний завод" задовольнити частково.

Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: