Справа № 2а-11243/11
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2011 року. Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області старшого сержанта ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними, визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

У позові вказував, що 13 квітня 2011 року о 07 год. 10 хв. був зупинений відповідачем - інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, яким відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 119560 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, відповідно до якого він 13.04.2011 р. о 07 год. 10 хв. рухаючись на транспортному засобі ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 по вул. Залізничній в місті Кременчуці порушив п. 11.2 та п. 11.5 ПДР. На підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем відносно нього була складена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 241612, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона складена за відсутності будь-яких фактичних доказів його порушення, лише за упередженою думкою відповідача. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення він з вказаним протоколом не погодився, оскільки йому довелося зайняти крайню ліву смугу для обїзду ями яка була реальною перешкодою, про що він зазначив в протоколі, що відповідачем було проігноровано.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини і підстави викладені в позовній заяві просив суд визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 241612, що складена 13.04.2011 р. посадовою особою інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про притягнення його, ОСОБА_2І, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, надав письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутність в порядку письмового провадження.

Відповідач інспектор дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом достовірно встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 241612 від 13 квітня 2011 року, що складена посадовою особою інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, позивач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, яке полягало в тому, що 13.04.2011 р. о 07 год. 10 хв. рухаючись на транспортному засобі ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_1 по вул. Залізничній в місті Кременчуці порушив п. 11.2 та п. 11.5 ПДР, а саме рухався по крайній лівій смузі руху при вільній правій. Вказана постанова була винесена посадовою особою відповідачем по справі на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВІ1 № 119560, з яким позивач ОСОБА_2 не погодився, вказуючи, що завчасно зайняв відповідну крайню ліву смугу для здійснення маневру, забороненого знаку не було.

При цьому, суд вважає, що відповідач враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_2 не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення мав би використовуючи надані йому законом владні повноваження зібрати належні, достатні та допустимі докази вчинення саме позивачем ОСОБА_2 певного правопорушення, з приводу якого і був складений протокол про адміністративне правопорушення, що відповідачем зроблено не було.

Оскільки докази надані відповідачем не можуть достовірно встановлювати, що позивач ОСОБА_2 свідомо та умисно вчинив правопорушення, то притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_2, відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 251,255, 258,280 КупАП, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є заснованими на законі, порушують права позивача, а тому підлягають скасуванню. З врахуванням вищевикладених обставин суд вважає, що підстав для притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності немає, а тому його адміністративний позов в частині визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обгрнутованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 255,287, 288 КпАП України, ст. ст. 17,19,69,70, 158-163,167 ,171-2КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВІ № 241612 від 13 квітня 2011 року посадовою особою інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Кременчука при ГУМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: