Справа № 666/1517/14-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2015 м. Київ К/800/59353/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Антонівської селищної ради м. Херсона, треті особи - відкрите акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат», Херсонське споживче товариство, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЖСПЕЦБЕТОН», приватна виробнича фірма «РЕМТРАНС», фізична особа-підприємець ОСОБА_5, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про визнання протиправними дій та визнання рішення нечинним, що переглядається за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся в Дніпровський районний суд м. Херсона з позовом до Антонівської селищної ради м. Херсона (далі - відповідач), треті особи - відкрите акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат», Херсонське споживче товариство, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЖСПЕЦБЕТОН», приватна виробнича фірма «РЕМТРАНС», фізична особа-підприємець ОСОБА_5, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення ХХХІІ сесії VI скликання від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та рішення Антонівської селищної ради м. Херсона від 16 травня 2013 року №401 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 27 листопада 2012 року №322»

Позивач також просив визнати нечинними рішення ХХХІІ сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року № 322 та рішення Антонівської селищної ради м. Херсона від 16 травня 2013 року №401.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до рішення XXXII сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року №322 затверджено нормативну грошову оцінку земель с.м.т. Антонівка та селища Молодіжне. У п. 5 оскаржуваного рішення відповідач зазначив про введення в дію даного рішення Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради з 1 січня 2013 року. Рішенням Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року №401 внесено зміни до рішення від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» у частині пунктів 5, 6, 7 та визначено ввести в дію дане рішення з 1 січня 2014 року. Позивач є орендарем земельної ділянки на території с.м.т. Антонівка, Кіндійське шосе, в районі торгівельного центру «Салют», згідно договору оренди земельної ділянки від 13 листопада 2007 року. Рішеннями від 27 листопада 2012 року №322 та від 16 травня 2013 року №401 Антонівською селищною радою врегульовано правовідносини, пов'язані з платою за землю у вигляді земельного податку та орендної плати за використання земельних ділянок комунальної власності, які розраховуються для землекористувачів - суб'єктів господарювання на основі розміру нормативної грошової оцінки земель с.м.т. Антонівка та селища Молодіжне на поточний рік. На думку позивача, вказані рішення прийнято відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, оскільки вони є регуляторними актами, а тому повинні бути прийняті з дотриманням порядку, визначеного Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме Антонівською селищною радою не було проведено необхідні заходи, що мають передувати прийняттю такого рішення, а саме, не було підготовлено аналіз регуляторного впливу такого регуляторного акту. З метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, проект регуляторного акту разом з аналізом регуляторного впливу не було опубліковано в засобах масової інформації, не було проведено громадські слухання, у зв'язку з чим зауваження і пропозиції громадськості щодо проекту регуляторного акта не були враховані при його прийнятті, чим порушено права громадян, а також права землекористувачів, оскільки вони були позбавлені можливості ознайомитись з проектом регуляторного акту та подати на нього свої зауваження та пропозиції. Таким чином, під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Про порушення своїх прав дізнався лише на початку лютого 2014 року, а тому просив поновити строк для звернення до суду та визнати протиправними дії Антонівської селищної ради м. Херсона з прийняття рішення ХХХІІ сесії Антонівської селищної ради VІ скликання від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та рішення Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року №401, та визнати не чинними дані рішення.

Постановою Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії Антонівської селищної ради м. Херсона з прийняття рішення ХХХІІ сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року № 322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та рішення Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року № 401

Визнано нечинними рішення ХХХІІ сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року № 322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та рішення Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року № 401.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року апеляційна скарга Антонівської селищної ради м. Херсона задоволена частково.

Постанова Дніпровського районного суду м. Херсона скасована.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Антонівської селищної ради м. Херсона, треті особи - відкрите акціонерне товариство «Херсонський хлібокомбінат», Херсонське споживче товариство, товариство з обмеженою відповідальністю «ЮЖСПЕЦБЕТОН», приватна виробнича фірма «РЕМТРАНС», фізична особа-підприємець ОСОБА_5, фізична особа-підприємець ОСОБА_6, залишено без розгляду.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, фізична особа-підприємець є орендарем земельної ділянки на території смт. Антонівка, Кіндійське шосе в районі торгівельного центру «Салют» згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного з відповідачем 13 листопада 2007 року, та зареєстровано у Херсонському міському відділі Державного підприємства «Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру» від 14 січня 2008 року №04.

Рішенням XXXII сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року №322 затверджено нормативну грошову оцінку земель смт. Антонівка та селища Молодіжне. Рішенням Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року №401 внесено зміни до рішення від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та визначено ввести в дію дане рішення з 1 січня 2014 року.

Відповідно до п. 2 рішення відповідача від 27 листопада 2012 року №322, що базова вартість (середня) 1 кв. м землі в смт. Антонівка становить 133,15 грн/кв.м, у селищі Молодіжне - 60,06 грн/кв.м.

В обґрунтування не пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовом позивач зазначав про те,що не знав про існування рішення XXXII сесії Антонівської селищної ради VI скликання від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради» та рішення Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року №401, безпосередньо не отримував від відповідача поштовою кореспонденцією вказаних рішень.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо пропуску позивачем строків звернення до адміністративного суду, виходив з того, що згідно п. 5 рішення Антонівської селищної ради від 27 листопада 2012 року №322 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Антонівської селищної ради встановлено ввести в дію дане рішення з 1 січня 2013 року, рішення опубліковано у газеті «Херсонський вісник» від 6 грудня 2012 року №49. Згідно п. 5 рішення Антонівської селищної ради від 16 травня 2013 року №401 «Про внесення змін до рішення селищної ради від 27 листопада 2012 року №322» встановлено ввести в дію дане рішення з 1 січня 2014 року, рішення опубліковано у газеті «Херсонський вісник» від 23 травня 2013 року №21. Оскільки рішення Антонівської селищної ради від 27 листопада 2012 року №322 набрало чинності з 1 січня 2014 року, тому необхідність захисту прав розпочалась саме з 1 січня 2014 року, позивач звернувся до суду 3 березня 2014 року, тому строк звернення до суду з адміністративним позовом позивачем не пропущено, оскільки відповідно до частини другої статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, як що не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин вимоги статей 99, 100 КАС України, а розглянув адміністративний позов по суті, чим порушив норми процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення.

Статтею 57 Конституції України визначено, що закони України та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення в порядку, встановленому Законом, є нечинними.

Згідно із частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, оскаржувані рішення №322 та №401 прийняті відповідачем 27 листопада 2012 року та 16 травня 2013 року та були опубліковані в місцевих засобах масової інформації, а саме у газеті «Херсонський вісник» від 6 грудня 2012 року №49 (1163) та від 23 травня 2013 року № 21 (1187). Отже, позивач був повинен дізнатися про прийняті рішення відповідача з вищезазначених засобів масової інформації.

Позивач звернувся до адміністративного суду лише 3 березня 2014 року, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що рішення Антонівської селищної ради від 27 листопада 2012 року №322 набрало чинності з 1 січня 2014 року, тому строк для захисту прав позивача розпочався з 1 січня 2014 року, оскільки завчасна публікація рішень відповідача здійснювалася саме для того, щоб заздалегідь повідомити учасників земельних правовідносин про зміни у регулюванні цих відносин, а також з метою врегулювання можливих спорів.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними,

З урахування викладеного, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 підлягає залишенню без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки поданий з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Таким чином, Вищий адміністративний суд України вважає, що суд першої інстанції при вирішенні справи допустив порушення норм процесуального права, а тому, суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та залишив адміністративний позов без розгляду.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :