Справа № 810/794/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/794/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування повідомлення-рішення акцизного податку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в якому просила суд скасувати рішення відповідача про застосування фінансових санкцій від 11.02.15 №000007/10-17-22-03/НОМЕР_1.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини та надано не вірну правову оцінку.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі наказу від 29.12.2014 року № 100 та направлень від 23.01.2015 року № 222, № 221 виданих ГУ ДФС у Київській області головними державними ревізорома-інспекторами Івановим Д.О. та Атабєговим І.М. 26 січня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 проведена фактична перевірка кафе, яке належить ФОП ОСОБА_2.

За результатами перевірки складено акт (на бланку №000560), якому 27 січня 2015 року при реєстрації в ГУ ДФС у Київській області у журналі реєстрації актів було присвоєно номер 115/10-36-21/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено та зафіксовано в акті такі порушення: факт зберігання пляшки бренді «УЕССНІА ROMAGNA» 0,7л. 38% об. по ціні 200,00 гри. без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги ст. 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За наслідками розгляду матеріалів перевірки Переяслав-Хмельницькою ОДШ до ФОП ОСОБА_2 за порушення вимог Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції на загальну суму 17 000,00 грн. (рішення від 11.02.15 №00000/10-17-22-01/НОМЕР_1).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не надав суду достатніх доказів для спростування доводів позивача про неправомірність податкового рішення про застосування до нього фінансових санкцій.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.2 ст.80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених зазначеним пунктом.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

В силу ст.16 вищезазначеного Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно п.226.11 ст.226 Податкового Кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно до п.19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів. У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

В силу п.228.9 ст.228 Податкового Кодексу України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Відповідно до абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Матеріалами справи підтверджується, що під час фактичної перевірки виявлено зберігання пляшки бренді «Vecchia Romagna», місткістю 0,7 л, міцністю 40%, виробництва «Potti di Rovere», вартістю 200,00 грн. без марки акцизного податку встановленого зразка.

Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом діяльності ФОП ОСОБА_2 є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Тобто, видом господарської діяльності позивача є, зокрема, продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Разом з цим, з позовної заяви вбачається, що пляшка бренді «Vecchia Romagna», місткістю 0,7 л, міцністю 40%, виробництва «Potti di Rovere», вартістю 200,00 грн. була вже відкрита та неповна, оскільки використовувалася для продажу бренді «на розлив», адже в кафе відвідувачі часто роблять відповідні замовлення. Відповідно при відкритті вказаної пляшки бренді марка акцизного податку зірвана. Аналогічні обставини підтверджуються поясненнями ОСОБА_5 від 12.03.2015 року (а.с.30). Крім того, з вказаних пояснень вбачається, що аналогічні роз'яснення надавались барменом (ОСОБА_5.) і представникам податкового органу під час проведення перевірки, однак були залишені поза увагою податківців.

Водночас, судова колегія зауважує, що документація (ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 17.10.2014 року АБ №533004 та інші документи) господарської діяльності була оформлена відповідного до вимог чинного законодавства та продукція закладу зберігалася належним чином.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що пляшка бренді «Vecchia Romagna», місткістю 0,7 л, міцністю 40%, виробництва «Potti di Rovere», вартістю 200,00 грн. на час проведення податковим органом перевірки була відкритою, оскільки використовувалась для продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання відвідувачами кафе на місці, натомість чинним законодавством не передбачено обов'язку суб'єктів підприємницької діяльності зберігати марки акцизного податку, а також їх цілісність при здійсненні реалізації алкогольних напоїв на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування, що вказує на відсутність порушень ФОП ОСОБА_2 вимог чинного законодавства, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, тому висновок податкового органу про порушення позивачем ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є необґрунтованим та не відповідає дійсності, у зв'язку із чим підстави для застосування штрафних санкцій відсутні.

Варто зазначати, що відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Однак, відповідач не надав суду достатніх доказів для спростування доводів позивача про неправомірність податкового рішення про застосування до нього фінансових санкцій.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області №000007/10-17-22-03/НОМЕР_1 від 11.02.2015 року, яким до позивача за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності та обґрунтованості прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Переяслав-Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.