Справа № 2а-2748/11
Суддя: Зємцов В. В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2748/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2011 року. Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження адмі ністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука Полтавської області про визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов»язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

23.12.2010 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука, посилаючись на те, що вона є дитиною війни та згідно зі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (далі Закон) має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Верховна Рада України своїм Законом України №3235-ІУ від 20 грудня 2005 року „Про Державний бюджет України на 2006 рік стаття 77 та стаття 110 та Законом України №489-V від 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік, стаття 71, пункт 12 та положенням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік призупинила дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідно положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та п.п.41 Р.2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними). Протягом 2009-2010 року дія ст. ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни взагалі не зупинялась. Однак, відповідач протягом 2006-2007 року не здійснював виплату вказаної допомоги, а в 2008-2010р. здійснював виплату у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом.

При цьому в позовній заяві позивач вказуючи на те, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй , як дитині війни виплати їй повідомлено не було, тому про факт порушення відповідачем її прав їй стало відомо лише після отримання листа Управління пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука Полтавської області, а також на те, що відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком і нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці протиправною, зобовязати Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці здійснити їй перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з врахуванням індексу інфляції та провести відповідні виплати з 09.07.2007 року по листопад 2010 року довічно.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ч.1 ст.100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя вивчивши матеріали даної заяви прийшов до висновку, що позивач звернувся з адміністративним позовом до суду 23.12.2010 р. та не надала доказів того, що строк звернення до суду припущений з поважних причин, і не просить поновити даний строк.

Рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч.3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України» ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України. Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача. Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що про порушення своїх прав «як дитини війни» позивач повинна була дізнатись з часу прийняття Конституційним судом України рішень від 22.05.2008 за №10-рп/2008. Крім того, право дітей війни на отримання підвищення до пенсії широко висвітлюється у засобах масової інформації з 2009 року. При цьому суд вважає, що похилий вік позивача не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду, також позивач вказану доплату до пенсії отримує щомісячно, а тому про отримання зазначеної доплати в меншому розмірі повинна була дізнатись в момент отримання такої доплати. Ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» якою визначено, що нараховані суми пенсії, які не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком і нарахуванням компенсації втрати частини доходів в даному випадку застосуванню не підлягає оскільки зазначена доплата до пенсії позивачу нарахована не була. Таким чином, позивач мала можливість ознайомитись з нормативно-правовими актами, знати про порушення своїх прав та своєчасно звернутися до суду за їх захистом, а тому причини, на які посилається позивач у заяві про поновлення строку, суд не може визнати поважними.

За нормами ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При цьому суддя враховує, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, починаючи з 09.07.2007 року лише 23.12.2010 року у зв'язку з чим адміністративний позов в частині визнання бездіяльності протиправною та зобовязання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 23 червня 2010 року - слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 99, ч.1 ст.100 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними, здійснення перерахунку пенсії за період з 09.07.2007 року по 23.06.2010 року - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: