Справа № 815/2228/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2228/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області (надалі по тексту - відповідач або реєстраційна служба ОМУЮ Одеської області), третя особа - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 732393 від 06.03.2013 року, прийняте державним реєстратором Антоненко О.С. прав на нерухоме майно щодо реєстрації за публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний», права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- вчинити реєстраційною службою ОМУЮ Одеської області дії щодо cкacyвaння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію від 04.03.2013 року за № 283798 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер № 4776 виданий 19.04.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., а саме запис № 732393 про

реєстрацію за публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний», право власності на квартиру АДРЕСА_1;

- вчинити реєстраційною службою ОМУЮ Одеської області дії щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8, податковий номер НОМЕР_1 на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 розташовану на 2 поверсі 6 поверхового будинку загальною площею 133,8 кв.м, житловою площею 74,9 кв.м, який набув право власності на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 24.12.2002 року, справа № 2-3049/2002р. та зареєстрованого в Одеському міському бюро Технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 05.06.2003 році № 12360.093 та записано в реєстровій книзі № 22 м/с , реєстр №3250, стр. 177.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року, яке набрало чинності 23.12.2013 року, справа № 522/1642/13-ц було визнано недійсним договір застави спірного майна від 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 7398 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний», посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., зареєстрований в реєстрі за № 4776, які слугували підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, в зв'язку з цим є всі підстави скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру за Акціонерним банком «Південний». Отже, рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним банком «Південний», підлягає скасуванню, оскільки є таке, що набрало законної сили 23.12.2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси справа № 522/1642/13-ц щодо скасування підстави, яка передувала його прийняттю. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року, яке набрало законної сили 02.06.2014 року справа № 522/ 3570/14-ц було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача відносно задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечував у повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

05 червня 2003 року на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2002 року, яке набрало законної сили 27 січня 2003 року (справа №2-3049/2002 року) за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, видано реєстраційне посвідчення № 12360.093 та записано в реєстрову книгу № 22 м/с під реєстром № 3250, стр. 177 (а.с. 14-15).

08 серпня 2003 року було укладено договір купівлі - продажу на квартиру АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

18.01.2002 року між TOB «Техніон-Віннер-Форд» та Акціонерним банком «Південний» був укладений договір позики № 9/1, згідно із яким TOB «Техніон-Віннер-Форд» отримало кредит в розмірі 277 700,0 доларів США. 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та Акціонерним банком «Південний» укладений договір застави, згідно якого ОСОБА_4 виступила майновим поручителем TOB «Техніон-Віннер-Форд» за вказаним договором позики. За договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року, реєстровий № 4776 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. укладеним між ОСОБА_4 з Акціонерним банком «Південний» у зв'язку з невиконанням TOB «Техніон -Віннер-Форд» своїх зобов'язань перед АБ «Південний», останній набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.12.2014 року (а.с. 68-75).

06.03.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Антоненко О.С. реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області на підставі вищезазначеного договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 732393 від 06.03.2013 року щодо реєстрації за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ - 20953647) права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 80).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 27.10.2015 року, власником квартири АДРЕСА_1 є публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (а.с. 107-113).

Проте, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2013 року, яке набрало законної сили 23.12.2013 року (справа № 522/1642/13-ц) було визнано недійсним договір застави вищезазначеного майна, укладеного 26.08.2003 року між ОСОБА_4 та акціонерним банком «Південний», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 7398 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного 19.04.2005 року між ОСОБА_4 та акціонерним банком «Південний», посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4776 (а.с. 18).

Крім того, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2014 року, яке набрало законної сили 02.06.2014 року (справа № 522/3570/14-ц) було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 08.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луняченко Н.В., зареєстрований у реєстрі за № 4515 (а.с. 19-21).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2013 року № 732393 щодо реєстрації за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ - 20953647) права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, підлягаючим скасуванню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається і порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон), державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України, згідно зі ст.ст. 10, 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Статтею 6 цього ж Закону зазначено, що систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав).

Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав.

Статтею 8 Закону передбачено, що орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, записи до Державного реєстру прав, який містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, вносяться відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яке є окремим процесуальним документом, форму та вимоги щодо оформлення якого визначені наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2011 року № 3601/5 «Про затвердження форм рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно та вимог до їх оформлення».

Суд наголошує, що законодавство в сфері державної реєстрації прав не містить норм про скасування рішення державного реєстратора шляхом виключення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги факт визнання рішенням суду недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 19.04.2005 року, який слугував підставою для прийняття спірного рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно: квартири АДРЕСА_1, суд дійшов висновку про необхідність задоволення в цій частині вимог позивача шляхом скасування відповідного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Щодо вимог позивача вчинити відповідачем певні дії необхідно зазначити, що відповідно до Закону державна реєстрація речових прав - це не одномоментна проста механічна дія, а складний процес, який відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону включає низку етапів.

Діяльність органів державної реєстрації регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень - державним реєстраторам, можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію, чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

Таким чином, задоволення позовних вимог щодо вчинення відповідачем дій щодо скасування державної реєстрації права приватної власності та реєстрації такого права передбачає втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень, який уповноважений приймати відповідні рішення.

Суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством, оскільки суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх.

Така позиція щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується як з позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно з якою суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, так і з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Крім того, відповідно до підпункту 10.3 пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа - публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2013 року № 732393 щодо реєстрації за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ - 20953647) права власності на об'єкт нерухомого майна: 1/1 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 28 травня 2015 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 02 червня 2015 року.

Суддя С.О. Cтефанов