Справа № 754/6281/15-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/253/15
Справа №754/6281/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання неправомірним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві про визнання неправомірним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень, мотивуючи свої вимоги тим, що він у зв"язку з побоюванням за своє життя покинув Узбекистан, приїхав до України 02.03.2015 року. Біля ринку "Троєщина" 25.03.2015 року до нього підійшли працівники міліції і вимагали пред"явити документи, після чого забрали до відділу міграційної служби по вул. Драйзера, 22 у м. Києві. На нього був складений протокол, після чого він сплатив штраф. 27.03.2015 року його викликали до відділу, де дали багато документів, які він повинен був підписати, але через складення їх українською мовою, він не зміг їх прочитати. Але під тиском він вимушений був підписати вказані документи, йому повернули паспорт, в якому була відмітка про те, що в"їзд до України йому заборонений до 2018 року. Але з таким рішенням він не згодний, оскільки воно прийнято з порушенням вимог діючого законодавства. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення позивача від 26.03.2015 року № 14 із забороною в"їзду до України терміном на 3 роки.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просили їх задовольнити, а саме визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 від 26 березня 2015 року, прийняте Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві; визнати протиправним та скасувати рішення про заборону в"їзду на територію України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 від 26 березня 2015 року, прийняте Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що рішення були прийняті відповідно до вимог діючого законодавства, жодних порушень допущено не було, а тому підстав для задоволення позову немає. На підставі викладеного представник просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

Судом встановлено, що позивач 24.03.2015 року відносно позивача ОСОБА_1 провідним спеціалістом сектору міграційної роботи Деснянського РВ було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним правил перебування іноземців в Україні.

Постановою начальника Деснянського РВ ГУ ДМС України в м. Києві Галузіним Ю.В. від 24.03.2015 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.

Із протоколом про адміністративне правопорушення і з постановою, складеними на державній мові, позивача було ознайомлено в той же день, про що свідчить його підпис.

Перед складанням протоколу та винесенням постанови у позивача було відібрано пояснення на російській мові. Відповідно до наданих пояснень він приїхав до України разом із сім"єю, працює у приватного підприємця, документів на працевлаштування не оформляв.

26.03.2015 року провідним спеціалістом сектора міграційної роботи Деснянського РВ ГУДМС України в м. Києві Манільчук Т.С. було прийнято Рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 строком дії до 13.01.2023 року, зобов"язавши його покинути територію України у термін до 04.04.2015 року. Вказане рішення було затверджено начальником Галузіним Ю.В.

Підставою для прийняття даного рішення стало порушення позивачем вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме зайняття трудовою діяльністю без відповідного дозволу на працевлаштування.

Копію рішення, складеного на державній мові, було вручено позивачу, що підтверджується його підписом.

Крім того, 26.03.2015 року провідним спеціалістом сектора міграційної роботи Деснянського РВ ГУДМС України в м. Києві Манільчук Т.С. було прийнято Рішення про заборону в"їзду на територію України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 до 24.03.2018 року. Вказане рішення було затверджено начальником Галузіним Ю.В.

Копію вказаного рішення, складеного на державній мові, вручено позивачу не було.

В своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказує про те, що оспорювані рішення прийняті незаконно, а тому підлягають скасуванню.

Основним законодавчим документом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". На виконання вимог вказаного Закону 23.04.2012 року спільним наказом № 353/271/150 Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (форма рішення міститься у Додатку № 1 до Інструкції) готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов"язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців може супроводжуватися забороною щодо подальшого в"їзду в Україну строком на три роки.

Один із примірників рішення про примусове повернення негайно видається іноземцю, стосовно якого воно прийнято. Інший примірник залишається в органі, який його прийняв.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, вказані вище рішення, прийняті відносно позивача, не відповідають зазначеним вимогам діючого законодавства, оскільки на примірнику рішення про примусове повернення під підписом посадової особи, яка прийняла відповідне рішення, провідного спеціаліста Манільчук Т.С. наявний підпис позивача про отримання копії, але в примірнику, що був наданий представником відповідача, такий підпис позивача відсутній, з чого можна зробити висновок про те, що копія рішення позивачу вручена не була.

Крім того, в оспорюваних рішеннях відсутні підписи перекладача, понятих, всі інші документи, складені щодо позивача, також були без участі перекладача; форма прийнятих рішень не відповідає затвердженій Інструкції.

Таким чином, вказані рішення про примусове повернення позивача від 26.03.2015 року суперечить вимогам ст.. 26 Закону, Інструкції та Конституції України.

Крім того, на даний час позивачем 28.04.2015 року було подано документи до Державної міграційної служби щодо отримання статусу біженця, у зв"язку з чим йому було видано Довідку про звернення за захистом в України. Довідка дійсна до 21.07.2015 року.

Як вбачається з ч. 8 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

З урахуванням викладеного та вимог діючого законодавства, на момент розгляду даної справи, в силу положень ст.. 26 Закону, примусове повергнення до позивача на даний час не може бути застосовано, оскільки на нього поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 17, 71, 158, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Деснянського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання неправомірним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 від 26 березня 2015 року, прийняте Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

Визнати протиправним та скасувати рішення про заборону в"їзду на територію України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 від 26 березня 2015 року, прийняте Деснянським районним відділом Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: