Справа № 0870/3018/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Київ К/800/28132/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Цуркана М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства «Опал» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -
в с т а н о в и л а:
Приватне підприємство «Опал» звернулось до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 05 березня 2012 року № 20 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування на приватне підприємство «Опал» у розмірі 96570 грн.

Присуджено з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Опал» судові витрати у розмірі 965 грн. 70 коп.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 23 січня 2012 року проведена планова перевірка додержання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо виконання будівельних робіт на прибудинковій території житлового будинку по вул. Патріотичній, 74 в м. Запоріжжі, а саме: будівництва турбюро з сувенірним салоном-магазином.

За результатами перевірки 12 січня 2012 року складено акт про порушення приватним підприємством «Опал» при виконанні будівельних робіт з будівництва турбюро з сувенірним салоном-магазином статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність».

На підставі акту перевірки від 12 січня 2012 року відповідачем винесено припис

від 28 лютого 2012 року № 12, яким запропоновано приватному підприємству «Опал» не виконувати будівельні роботи з будівництва об'єктів на територіях зі складними інженерно - геологічними умовами і не виконувати функції генпідрядника до внесення відповідних змін в ліцензію.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області

28 лютого 2012 року складено протокол про правопорушення у сфері містобудування, в якому зазначено, що проектування об'єкта «Будівництво турбюро з сувенірним салоном-магазином по

вул. Патріотичній, 74 у м. Запоріжжі» здійснювалось приватним підприємством «Опал» з порушенням статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п.11.1 ДБН А.1-5-96 «Організація будівельного виробництва».

05 березня 2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області прийнято постанову №20, якою на позивача за порушення статті 17 Закону України

«Про архітектурну діяльність» та п. 11.1 ДБН А.1-5-96 «Організація будівельного виробництва» накладено штраф у сумі 96570 грн.

Вважаючи постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 05 березня 2012 року №20 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення в сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння

(дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Положеннями статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Органами ліцензування є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

На виконання Закону України «Про архітектурну діяльність» постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2007 року № 1396 затверджено Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, пунктом 2 якого передбачено, що юридична особа та фізична особа (підприємець) - суб'єкти господарської діяльності, що мають намір провадити будівельну діяльність, повинні отримати ліцензію згідно з цим Порядком.

Разом з тим, до вищезазначеного Порядку постановою Кабінету Міністрів України

від 27 лютого 2012 року № 148 внесено зміни, які набули чинності 01 березня 2012 року, відповідно до яких цей Порядок, що розроблений відповідно до Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Так, судами встановлено, що об'єкт «Будівництво турбюро з сувенірним салоном-магазином за адресою: вул. Патріотична, 74 у м. Запоріжжі» відноситься до III категорії складності.

Крім того, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області в оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем пункту 11.1 ДБН А.1-5-96 «Організація будівельного виробництва», які на момент прийняття відповідачем оскаржуваної постанови були скасовані наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25 грудня 2009 року №689 з 01 січня 2012 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 05 березня 2012 року №20 є протиправною, оскільки на момент її прийняття чинним законодавством України не було передбачено ліцензування проектних та будівельних робіт ІІІ категорії складності.

З таким висновком судів погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, оскільки він ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є законними та обґрунтованими, і підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства «Опал» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: