Справа № 428/4298/15-а
Суддя: Баронін Д. Б.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4298/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до старшого інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн., а також про закриття провадження у вищевказаній справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що постановою старшого інспектора ДПС взводу №1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича № 219221 від 12.05.2015 у справі про адміністративне правопорушення, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 300,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до постанови, він під час керування автомобілем по Бєлгородському шосе рухався зі швидкістю 83 км/годину, перевищивши швидкість в населеному пункті на 23 км/годину. При цьому, докази скоєння ним вищезазначеного адміністративного правопорушення відсутні, а протокол про адміністративне правопорушення № 276604 від 12.05.2015 року не може бути достатнім доказом, оскільки є припущенням про правопорушення і відображає суб'єктивну думку інспектора, не підтверджену жодними фактичними даними.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду копію свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки та копію відомостей про фотофіксацію правопорушення за допомогою спеціального приладу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що справу слід розглянути в порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України і позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 276604, складеного 12.05.2015 року о 10 год. 50 хв. старшим інспектором взводу № 1 РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків Кожуриною Віталієм Юрійовичем, вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2015 року о 10 год. 45 хв. керував автомобілем «Dodge», державний номер НОМЕР_1, по Бєлгородському шосе у м. Харкові зі швидкістю 83 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, в протоколі також вказано, що швидкість вимірювалась приладом «TruCAM» № ТС 000660. ОСОБА_1 в протоколі вказав, що він не погоджується із правопорушенням внаслідок відсутності доказів його вчинення.

12.05.2015 року старшим інспектором взводу № 1 РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків Кожуриною Віталієм Юрійовичем на підставі вищевказаного протоколу було винесено постанову серії ПС2 № 219221 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, прередбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 300 грн. 00 коп. Винесення вказаної постанови мотивовано перевищенням швидкості ОСОБА_1 на 23 км/год. у населеному пункті, що було виміряно приладом «TruCAM» № ТС 000660.

Згідно із абзацом третім п. 21 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію» міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а у випадках, передбачених законом, тимчасово затримувати і доставляти на спеціальні майданчики чи стоянки для зберігання транспортні засоби, експлуатація яких не допускається або забороняється законом.

Відповідно до п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року № 111 із змінами та доповненнями (далі - Інструкція № 111) працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, а також мають право отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Згідно із п. 12.3.4 Інструкції № 111 використання спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР є тактичним способом під час несення служби на транспортних засобах.

Відповідно до п. 19.2 Інструкції № 111 працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні, у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства, та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Згідно із п. 27.8 Інструкції № 111 під час несення служби працівник підрозділу ДПС відповідно до норм чинного законодавства може застосовувати необхідні технічні засоби та технічні прилади для виявлення відповідного правопорушення.

Згідно із Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 1 березня 2010 року № 33, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM» є таким, що включений до вказаного Переліку в якості спеціального технічного засобу, який працює в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідачем на факс суду було надано копію свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки, виданого 28.11.2014 року державним повірником ДП «Укрметртестстандарт», згідно із яким лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM» LTI 20/20 № ТС 000660 визнано придатним для використання згідно з паспортом та керівництвом з експлуатації. Свідоцтво дійсне до 28.11.2015 року.

Також, відповідачем було надано копію відомостей про фотофіксацію правопорушення за допомогою спеціального приладу«TruCAM» № ТС 000660, з яких вбачається, що швидкість руху транспортного засобу із державним номером НОМЕР_1 дійсно була предметом вимірювання вищевказаного приладу 12.05.2015 року о 10 год. 43 хв. у м. Харкові і складала 83 км/год.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 із змінами та доповненнями, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про те, що старший інспектор ДПС взводу № 1 РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків Кожурина Віталій Юрійович у визначеному законом порядку отримав достатні фактичні дані, на підставі яких може бути встановлено наявність адміністративного правопорушення в діях позивача та винність позивача у вчиненні правопорушення.

У зв'язку із викладеним вбачаються необґрунтованими твердження позивача про відсутність достатніх доказів вчинення ним правопорушення та про відсутність події і складу правопорушення в його діях.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови та згідно тексту протоколу, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення, тобто на Бєлгородському шосе у м. Харкові.

Згідно із ч. 1, 2, 5 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці Їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 в порушення ст. 276 КУпАП відбувся на місці вчинення правопорушення, в той час як розгляд такої справи повинен відбуватися за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення. При цьому справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП можуть розглядатися за місцезнаходженням уповноваженого органу, місце розташування та юрисдикція якого поширюються на адміністративно-територіальну одиницю за місцем вчинення правопорушення, або на адміністративно-територіальну одиницю за місцем обліку транспортного засобу, яким керував порушник, або на адміністративно-територіальну одиницю за місцем проживання порушника.

Згідно із ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

- залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

- скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

- скасовує постанову і закриває справу;

- змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено..

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, але також встановлено факт винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення із суттєвим порушенням процесуальних прав позивача ОСОБА_1, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково і скасувати постанову старшого інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 219221 від 12.05.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн., а також надіслати вказану справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків.

Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі ст. 288 КУпАП, інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 69-71, 158-163, 171-2, 185, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого інспектора ДПС взводу № 1 роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків Кожурини Віталія Юрійовича у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 219221 від 12.05.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн.

Надіслати до роти ДПС ВДАІ з обслуговування м. Харків (м. Харків, вул. Шевченка, 315) на новий розгляд справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дні її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.Б. Баронін