Справа № 813/3903/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/8765/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

представника позивача- Антонюк І.Б.

представників відповідача- Хробак Г.В., Стреченюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року у справі за позовом Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів до Державного підприємства "Львіввугілля" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

в с т а н о в и в :

Позивач - СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові звернулась в суд з адміністративним позовом до відповідача- Державного підприємства «Львіввугілля» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що у ДП «Львіввугілля» існує заборгованість перед бюджетом у розмірі 35914944,93 грн. З метою погашення суми податкового боргу податковим органом вживались заходи щодо стягнення коштів, які перебувають у власності відповідача, зокрема, СДПІ з ОВП у м. Львові зверталась із платіжними вимогами до банківських установ з метою погашення усієї суми боргу. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник позивача (апелянта) - Антонюк І.Б. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача - Хробак Г.В., Стреченюк В.В. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ДП «Львіввугілля» перебуває на податковому обліку у СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові.

Відповідно до довідки СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові податковий борг відповідача станом на 26 травня 2014 року становить 35914944,93 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство відповідача перебуває в стадії приватизації, та відчужувати майно боржника відповідно до норм чинного законодавства заборонено.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

П.14.1.175 ст.14 ПК України передбачає, що податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків відповідно до п.п.87.2 ст.87 ПК України є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2013 року податковим керуючим здійснено описи майна відповідача, які оформлені актами № 5 на суму 24797775 грн.

СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові зареєструвала податкову заставу у відповідному державному реєстрі, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 41970135 від 24 вересня 2013 року.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження наявності заборгованості ДП «Львіввугілля» перед бюджетом у розмірі 35914944,93 грн., крім поданої ним довідки про заборгованість.

Апелянт також покликається на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2011 року № 2а-5078/11/1370, якою задоволено подання СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові та стягнуто з ДП «Львіввугілля» на користь бюджету кошти в розмірі 4337033,00 грн.

Разом з тим, в довідці про розрахунок податкового боргу ДП «Львівугілля» станом на 26 травня 2014 року дана сума відсутня, не зазначена ні дана постанова суду, ні декларація з ПДВ № на суму 4337033,00 грн.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що СДПІ по роботі з великими платниками податків у м.Львові на підтвердження дотримання порядку звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі долучила податкові вимоги від 17 червня 2003 року та від 22 липня 2003 року №5/175 за підписом керівника Сокальського відділення Червоноградської ОДПІ.

Разом з тим, зазначені податкові вимоги були направлені позивачем відповідачу раніше ніж виник податковий борг, що стягується у даній справі, та до набрання чинності ПК України, який регулює питання щодо стягнення податкового боргу, що виник та встановлений з 01 січня 2011 року.

Таким чином, не дотримано встановлений порядок звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2012 року № 987-р «Про затвердження переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках та критеріїв визначення способу їх приватизації» затверджено перелік об'єктів державної власності, які підлягають приватизації, в даному переліку, виданому на виконання статей 6,7 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" зазначено відокремлені підрозділи відповідача «Шахта Межирічанська», «Шахта Відродження», «Шахта Великомостівська», «Шахта Лісова», «Шахта Зарічна», «Шахта Червоноградська» як об'єкти державної власності, який підлягають приватизації.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" приватизація об'єктів, зазначених у ст.4 цього Закону, здійснюється такими способами: визначення способу приватизації об'єкта приватизації, включеного до переліку об'єктів приватизації, здійснюється державними органами приватизації спільно з органом, уповноваженим управляти державним майном, відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Ст.13 вказаного Закону передбачає, що з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств. На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.

Оскільки ДП «Львіввугілля», а саме: його відокремлені підрозділи, перебувають в стадії приватизації, то відчужувати майно підприємства відповідно до норм чинного законодавства заборонено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Львові залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2014 року у справі № 813/3903/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 29 травня 2015 року.