Справа № 2а-129/11
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-129/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2011 року. Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1,-

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду Автозаводського району Полтавської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої суми пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду Автозаводського району Полтавської області, в якому зазначав, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та прохав визнати протиправною відмову відповідача по справі здійснити донарахування не виплаченої йому пенсії з 12.01. 05 року в розмірах передбачених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та відмову встановити йому пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Просив здійснити донарахування не виплаченої йому пенсії з 01.01.04 року по 31.12.05 року як інваліду війни ІІ групи в розмірах передбачених ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та відмову встановити йому пенсію у розмірі 350 мінімальних пенсій за віком. Зобовязати управління Пенсійного фонду перерахувати йому пенсію? здійснити донарахування не виплаченої йому пенсії з 12.01. 05 року в розмірах передбачених ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та відмову встановити йому пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Здійснити донарахування не виплаченої йому пенсії з 01.01.04 року по 31.12.05 року як інваліду війни ІІ групи в розмірах передбачених ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та відмову встановити йому пенсію у розмірі 350 мінімальних пенсій за віком.

Вказував, що у вересні 2010 року йому стало відомо з оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14 серпня 2008 року за №1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення»., що пенсія позивачу була призначена і виплачується у значно меншому розмірі, ніж це передбачено діючим законодавством, після чого він звернувся з письмовою скаргою до управління Пенсійного фонду з вимогою здійснити донарахування невиплаченої йому пенсії з 05 липня 2010 року на підставі ст.ст.50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та встановити йому пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, але в задоволенні його вимог було відмовлено, тому позивач змушений був звернутися до суду. Вважає, що посилання відповідача на норми постанови КМУ №530 від 28 травня 2008 року та норми постанови КМ України №654 від 16 липня 2008 року, як підставу для відмови в перерахунку пенсії є безпідставними, так як норми цих постанов суперечать ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які мають вищу юридичну силу ніж норми цих постанов. Вважає, що не існує ніяких обмежень для перерахунку йому пенсії згідно вищевказаних статей Закону України №796-ХП. Посилається на той факт, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, а не постановами Кабінету Міністрів України, норми яких суперечать нормам діючих Законів України, які визначають умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Вважає також, що Кабінету Міністрів України не надано право встановлювати норми та умови пенсійного забезпечення для проведення розрахунку пенсійних виплат. Прохає звернути увагу, що тільки Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначається розмір пенсії за віком, яка є нормою пенсійного забезпечення та підлягає застосуванню при обчисленні пенсійних виплат. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Відповідно до частини 3 ст.б7 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорій та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Прохає також звернути увагу на той факт що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційним положення пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», мається рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007. Крім того Конституція України не надає закону про Державний бюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Прохає при винесенні рішення керуватися принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та застосовувати положення законів, які не суперечать Конституції. Крім того прохає звернути увагу суду про те, що в судовому рішенні кінцева дата щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії не визначається. За конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, вважає, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату пенсій виходячи лише з розмірів, встановлених Законом України за №79б-ХП.

Представник відповідача - ОСОБА_3 Пенсійного фонду Автозаводського району, Полтавської області в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав заперечення по справі, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, розглядати справу без участі представника управління та копію рішення направити на адресу управління. Вважають свою відмову обгpунтованою та такою, що відповідає діючому законодавству, підстави для збільшення пенсії відсутні.

Суд розглянувши докази, які знаходяться в матеріалах справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних обставин :

Судом встановлено, що позивач, є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Починаючи з 2002 року позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(надалі - Закону), а саме статті 54 вказаного Закону з подальшими змінами та доповненнями.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначаються основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону визначені пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, так зокрема зазначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам ІІ групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Статтею 67 Закону, встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4, щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року №І058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-ІV) встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розрахунок пенсій позивачу ОСОБА_3 Пенсійного Фонду Автозаводського району Полтавської області провело виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" (далі - постанова КМУ від 3 січня 2002 року №1).

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», статтю 54 ЗУ №796-ХІІ змінено та встановлено, що у всіх випадках розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по ІІ групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також вказаним Законом внесені зміни і до статті 50 Закону, змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі - інвалідам ІІ групи - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Ця постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону №796-ХІІ, а в пункті 2 постанови від 3 січня 2002 року №1 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у вказаній частині підлягають до задоволення, а тому необхідно зобов'язати управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області здійснити позивачу з 11.11.09 року перерахунок пенсії з інвалідності відповідно до статті 50, пункту 4 статті 54, пункту 3 ст.67 та статті 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції від 9 липня 2007 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії виходячи із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб.

Крім того, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного фонду країни Автозаводського району м. Кременчука по невиконанню з 01.05.2007 року приписів Закону щодо здійснення нарахування пенсії як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до діючого законодавства, що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії.

В частині позовних вимог, щодо здійснення донарахування не виплаченої пенсії позивачу з 01.01.04 року по 31.12.05 року як інваліду війни ІІ групи в розмірах передбачених ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та відмову встановити йому пенсію у розмірі 350 мінімальних пенсій за віком необхідно відмовити за наступних обставин.

Судом встановлено, що підвищення пенсій інваліду війни здійснюється на підставі п.1 ч.3 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції від 05.10.05 року. Тому підстави для перерахування пенсії, на думку суду у позивача відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 64 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 6, 11, 12, 17, 19, 70, 71, 98, 158-161, 163, 186, 187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду Автозаводського району Полтавської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої суми пенсії - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області , щодо відмови в перерахунку пенсії та стягнення недоплаченої суми пенсії - протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області здійснити ОСОБА_2 з 12 січня 2005 року перерахунок пенсії з інвалідності відповідно до статті 50, пункту 4 статті 54, пункту 3 ст.67 та статті 71 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в редакції від 9 липня 2007 року із розрахунку восьми прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб та додаткової пенсії виходячи із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного фонду Автозаводського району Полтавської області в подальшому проводити перерахунки пенсії ОСОБА_2 у відповідності до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Постанова підлягає зверненню до негайного виконання

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Харківським Апеляційним Адміністративним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя :