Справа № 805/1282/15-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. Справа № 805/1282/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області

до відповідача: Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про: визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Донецьким окружним адміністративним судом 22.04.2014 р. було винесено постанову по справі № 805/4763/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності незаконною з виконання вимоги № Ф 754 у та зобов'язання виконати дієві заходи з примусового виконання вимоги № Ф 754 у, на підставі якої був виданий виконавчий лист, який направлений на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідачем була прийнята постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження посилаючись на п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме резолютивна частина рішення не містить даних стосовно якого виконавчого провадження необхідно вчинити виконавчі дії.

В зв'язку з чим, позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547.

Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, через канцелярию суду надав заперечення на позовну заяву відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та просив суд розглянути в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2014 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято постанову по справі № 805/4763/14 відповідно до якої позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності незаконною з виконання вимоги № Ф 754 у та зобов'язання виконати дієві заходи з примусового виконання вимоги № Ф 754 у задоволено частково. Визнано бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції при виконанні виконавчих документів, а саме: вимоги №Ф 754 у від 03.07.2013 року про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в розмірі 6921,91 грн. неправомірною. Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції провести виконавчі дії в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" у повному обсязі. В іншій частині позову відмовлено.

13.05.2014 р. Донецьким окружним адміністративним судом на підставі зазначеної постанови видано виконавчий лист № 805/4763/14, яким зобов'язано ВДВС Волноваського РУЮ провести виконавчі дії в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2015 року по справі № 805/4763/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області до Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції про визнання бездіяльності незаконною з виконання вимоги № Ф 754 у та зобов'язання виконати дієві заходи з примусового виконання вимоги № Ф 754 у виправлено помилку у виконавчому листі № 805/4763/14 від 13.05.2014 р., а саме зазначивши ідентифікаційний код юридичної особи стягувача Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області - 21955522 та ідентифікаційний код юридичної особи боржника Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції - 34782767.

На адресу відповідача була направлена заява № 1416/08 від 13.02.2015 р. відповідно до якої позивач просив відповідача прийняти до примусового виконання виконавчий лист по справі № 805/4763/14, відповідно до якого суд постановив зобов'язати ВДВС Волноваського РУЮ провести виконавчі дії в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження". Зазначена заява та виконавчий лист № 805/15667/13-а від 09.01.2014 р. отриманий відповідачем 25.01.2014 р., що підтверджується матеріалами справи.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 805/4763/14, виданого 13.05.2014 р. Донецьким окружним адміністративним судом про зобов'язання ВДВС Волноваського РУЮ провести виконавчі дії у повному обсязі в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Зазначена постанова мотивована тим, що резолютивна частина рішення не містить даних стосовно якого виконавчого провадження необхідно вчинити виконавчі дії, а також не зазначено повне найменування боржника.

Вказана постанова була направлена поштою на адресу позивача 02.03.2015 р. та отримана уповноваженою особою позивача 19.03.2015 р., про що свідчить вхідний штам на супровідному листі щодо направлення позивачеві спірної постанови.

Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (далі по тексту Закон України № 606) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статею 1 Закону України № 606 визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України № 606 примусового виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Закону України № 606 встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 19 Закону України № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України № 606 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Стаття 18 Закону України № 606 містить перелік вимог до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню відповідно до даного закону. Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 606-ХІV, однією з вимог до виконавчого документу є наявність резолютивної частини рішення (на підставі якого виданий виконавчий документ).

Інших вимог, а саме вимог щодо змісту зазначеної резолютивної частини рішення, стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" не містить.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист по справі № 805/4763/14 відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, у виконавчому листі № 805/4763/14 виданому13.05.2014 р. Донецьким окружним адміністративним судом на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року, прийнятої за результатом розгляду справи № 805/4763/14, зазначена назва боржника: "Відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції".

Суд зазначає, що відсутність повного найменування юридичної особи боржника є формальною підставою, яка не може бути причиною для відмови у відкритті виконавчого провадження та не перешкоджає подальшому відкриттю виконавчого провадження та проведенню виконавчих дій за наявності всіх інших реквізитів боржника, які дають змогу його ідентифікувати.

Крім того згідно ст. 34 Закону України № 606 встановлено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа. Суд або орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути заяву державного виконавця у десятиденний строк з дня її надходження і у разі необхідності дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюю чи їх редакції.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів звернення до суду з заявою щодо роз'яснення рішення суду.

Таким чином, суд не приймає посилання відповідача на те, що у резолютивній частині постанови не міститься даних стосовно якого виконавчого провадження необхідно вчинити виконавчі дії, а також, що не зазначено повне найменування боржника. Крім того, суд зазначає, що у мотивувальній частині постанови Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року по справі № 805/4763/14 суд зазначив, які саме дії не вчинив Відділ державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції, а саме щодо не направлення запиту до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ДПІ, земельних ресурсів, здійснення виїзду за місцем здійснення підприємницької діяльності, місцем мешкання, винесення постанови про привід боржника через органи внутрішніх справ, направлення до суду подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

З урахуванням вищенаведенного судзазначає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) прийнята без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В зв'язку з чим, суд висновку про задоволення позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій областіпро відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.03.2015 р. ВП № 46684547.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.