Справа № 820/18575/14
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р.Справа № 820/18575/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" - Вінніченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/18575/14

за позовом ОСОБА_3

до Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області

про скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 до Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про скасування державної реєстрації .

Скасовано рішення від 30.03.2012 р. за № 00237 про державну реєстрацію, вчинену Міськрайонним Управлінням Держкомзему у м. Лозова і Лозівському районі Харківської області, згідно якого зареєстровано додаткову угоду по договору № АН 48.07 від 06 липня 2006 року оренди земельної ділянки, площею 5,8081 га, у тому числі: ріллі 5,8081 га, яка знаходиться на території Шатівської сільської ради (кадастровий номер: НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів".

В апеляційній скарзі ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що приймаючи зазначену постанову суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, не вірно застосував до спірних правовідносин положення Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів апеляційної скарги відповідно до вимог ст.195 КАС України та керуючись ч.1 ст.41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника апелянта, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 5,8081 га, яка належить останній на підставі спадкового договору, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завадою М.В., набувачем зазначеного в договорі майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_5.

Спадщина, на яку видано цей договір, складається із земельної ділянки, площею 5,8081 га у межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Шатівської сільської ради Лозівського району Харківської області, кадастровий номер :НОМЕР_1, яка належала померлому ОСОБА_4

Вказана земельна ділянка ОСОБА_4 була надана відповідно до рішення виконавчого комітету Шатівської сільської ради право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ПІ-ХР №018458, виданий Лозівською райдержадміністрацією Харківської області, 24.12.2002 р. зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14.

З матеріалів справи вбачається, що 06.07.2006 р. між колишнім власником ОСОБА_4 з одного боку та ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" в особі директора ОСОБА_7, з другого боку, було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,8081 га, у тому числі: ріллі 5,8081 га, яка знаходиться на території Шатівської сільської ради, земельна ділянка була надана орендарю в строкове платне користування для с/г призначення.

Відповідно до п. 7. вказаного договору, його укладено на 5 років з дати реєстрації договору.

Так, даний договір було зареєстровано в Лозівському районному відділі реєстрації Харківської регіональної філії центру ДЗК від 12.11.2007 р. № 75.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2013 р. власник вказаної вище земельної ділянки ОСОБА_5 повідомила ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів", що укладати новий договір оренди земельної ділянки не має наміру та прохала не проводить будь які с/г роботи на даній земельній ділянці (а.с. - 21).

Після чого, 10.07.2013 року між власником земельної ділянки, загальної площі 5,8081 га, що знаходиться на території Шатівської сільської ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, який зареєстровано 24.07.2013 року реєстраційною службою Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

На даний час договір між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є чинним та сторони не вчиняли жодних дій щодо його дострокового припинення.

Тобто, на теперішній час земельну ділянку, яка належить ОСОБА_5 орендує ОСОБА_3, сплачує за неї орендну плату, земельний податок, що підтверджується довідкою Шатівської сільської ради.

Також, судовим розглядом встановлено, що у березні 2014 року ОСОБА_3 стало відомо про те, що 20 липня 2011 року між колишнім власником земельної ділянки ОСОБА_4 та ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" укладено додаткову угоду до договору оренди землі № АН 48.07 від 06 липня 2006 року, яку зареєстровано у Міськрайонному Управлінні Держкомзему у м. Лозова і Лозівському районі Харківської області про, що вчинено запис від 30 березня 2012 року за № 00237.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення не було перевірено чи повноважними особами реєструється договір оренди землі, чи є обтяження на зазначену земельну ділянку, чи зареєстровано на зазначену земельну ділянку інші права оренди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком сулу першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі,

Відповідно до змісту додаткової угоди до договору оренди землі №АН АН 48.07 від 06 липня 2006 р. вбачається, що він не містить істотних умов, передбачених ст.15 Закону України "Про оренду землі". Взагалі сама додаткова угода складена з порушеннями законодавства. По-перше даний правочин підлягає обов'язковій державній реєстрації, а відповідно до правил ст. 210 ЦК України цивільні права та обов'язки у сторін можуть виникати тільки з моменту його реєстрації (дати внесення відповідного запису у документи де фіксується реєстрація), у п. 3 Додаткової угоди зазначено, що дана угода набирає чинності для сторін з моменту її державної реєстрації.

Колегія зазначає, що дана угода не може бути чинною, оскільки її було укладено 20 липня 2011 року, а зареєстровано у державному реєстрі земель лише 30 березня 2012 року, на час державної реєстрації договору у колишнього власника ОСОБА_4 (сторона за договором) була відсутня, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільна правоздатність), оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилась.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок державної реєстрації, договорів оренди, землі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2003 року № 134/2003 "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру" (із змінами і. доповненнями), який у силу статті 106 Конституції України є обов'язковим до виконання, на території України, на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено обов'язок щодо здійснення у складі державного земельного кадастру реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди земельних ділянок.

Як зазначено у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма Істотними умовами договору); не отримано акцент стороною, що направила оферту ; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо) ; не є вчиненим правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації,

Отже, в даному випадку перша сторона за договором (орендодавець) відсутня у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності, а у другої сторони за договором (орендар) взагалі відсутнє право на оренду вищезгаданої земельної ділянки, оскільки державна реєстрація землі проведена з порушенням чинного законодавства, тому про виконання всіх істотних умов договору не може бути мови.

Окрім того, на час реєстрації додаткової угоди, Краснопавлівському КХП було відомо, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки Краснопавлівським КХП 20 лютого 2012 року надавалася допомога на поховання, про що свідчить довідка Шатівської сільської ради.

Відповідно до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не, встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", де зазначено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих, відповідно до вимог цього Закону; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення, змін до Державного реєстру прав; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чанного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки, було перевірено та долучено до реєстраційної справи інформацію із земкадастру, у вигляді витягу з Державного земельного кадастру, за наслідком чого прийнято рішення, індексний номер 6801137, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки рішення від 30.03.2012 р. за № 00237 про державну реєстрацію, вчинену Міськрайонним Управлінням Держкомзему у м. Лозова і Лозівському районі Харківської області, згідно якого зареєстровано додаткову угоду по договору № АН 48.07 від 06 липня 2006 року оренди земельної ділянки, площею 5,8081 га, у тому числі: ріллі 5,8081 га, яка знаходиться на території Шатівської сільської ради (кадастровий номер: НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" прийняте з порушенням чинного законодавства - після смерті ОСОБА_4 - сторони за договором (орендодавець) відсутня.

Отже, доводи апеляційної скарги ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" про порушення судом першої інстанції під час розгляду справи вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та норм ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо повноти та об'єктивності розгляду справи висновків суду не спростовують, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 159 КАС України повно і всебічно, в межах заявлених вимог, з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку наявним у справі доказам, правильно вирішив питання щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, та вирішив справу на підставі норм матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2014р. по справі № 820/18575/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Спаскін О.А.
Судді(підпис) (підпис) Сіренко О.І. Любчич Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 02.06.2015 р.