Справа № 804/4306/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 р. Справа № 804/4306/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Фініченко Л.В., Баштаненко П.П. Копань А.В., Гагарський А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаком-Трейд" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії
03.04.2015 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по проведеннюб позапланової невиїзної перевірки, на підставі якої складено Акт від 18.02.2015 року № 235/04-65-22-03/38432319 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Альфаком-Трейд» щодо дотримання вимог законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинах з платником податків ТОВ «Інвест-Проект» за період вересень 2014 року;
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області вчинити певні дії щодо відновлення в автоматизованій системі «Аналітична система «Податковий блок» податкових зобов'язань та податкового кредиту та всі задекларовані ТОВ «Альфаком-Трейд» податкові показники за період вересень 2014 року;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Інвест-Проект» за вересень 2014 року, оскільки факт виконання договорів підтверджується актами прийому - передачі наданих послуг, податковими накладними. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Інвест-Проект» податкової дисципліни та не знаходження останнього за юридичною адресою не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Позивач наголосив на тому, що отриманий від ТОВ «Інвест-Проект» результат робіт позивач використав у власній господарській діяльності, а саме: упаковані ТОВ «Інвест-Проект» товари перепродано третім особам - ТОВ «Малбі Фукс». Також позивач наголошує на тому, що відповідач провів перевірку позивача у супереч вимогам пункту 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи». Відповідач протиправно без винесення податкового повідомлення - рішення та його узгодження у встановленому порядку здійснив коригування (зміну) податкових зобов'язань та податкового кредиту в автоматизованій системі «Аналітична система «Податковий блок», які позивач визначив у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 року.
Ухвалою суду від 09.04.2015 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, оскільки оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені та Конституцією та законами України, з наступних причин:
- правочини укладені ТОВ «Інвест-Проект» визнані недійсними податковим органом;
- ТОВ «Інвест-Проект» порушує податкову дисципліну та не знаходиться за юридичною адресою;
- ТОВ «Інвест-Проект» не має необхідного обладнання, трудових ресурсів для поставки товару позивачу;
- акти прийому - передачі наданих послуг, які складено ТОВ «Інвест-Проект», не відповідають частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять всіх обов'язкових реквізитів.
Також відповідач наголосив на тому, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосується лише податкового кредиту сформованого позивачем на підставі Договору про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект».
Податкове повідомлення - рішення не виносилося стосовно податкового кредиту у розмірі 55 647,60 грн., який сформовано позивачем на підставі Договору поставки від 25.02.2014 року № 2502/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект» та який також був об'єктом перевірки та досліджений відповідачем у акті перевірки.
Також відповідач на вимогу суду надав роздруківку з автоматизованої системи «Аналітична система «Податковий блок» та повідомив суд про те, що ним на підставі висновків акту перевірки та винесеного податкового повідомлення - рішення здійснено коригування (зміну) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які визначені позивачем у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 року щодо контрагентів позивача ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Малбі Фудс» та ЗАТ «Одесакондитер».
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.
З 12.02.2015 року по 17.02.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «Інвест-Проект» за період вересень 2014 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт від 18.02.2015 року № 235/04-65-22-03/38432319.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено висновок нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Інвест-Проект», а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення позивачем операцій по ланцюгу ТОВ «Інвест-Проект» - позивач на загальну суму 77 409,00 грн. за період вересень 2014 року; встановлено відсутність реальності здійснення господарських операцій позивача, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення позивачем операцій по ланцюгу ТОВ «Інвест-Проект» - позивач - ТОВ «Малбі Фудс», ЗАТ «Одесакондитер».
Висновок відповідача щодо нікчемності правочинів обґрунтовується наступним:
- правочини укладені ТОВ «Інвест-Проект» визнані недійсними податковим органом;
- ТОВ «Інвест-Проект» порушує податкову дисципліну та не знаходиться за юридичною адресою;
- ТОВ «Інвест-Проект» не має необхідного обладнання, трудових ресурсів для поставки товару позивачу;
- акти прийому - передачі наданих послуг, які складено ТОВ «Інвест-Проект», не відповідають частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять всіх обов'язкових реквізитів.
Судом на підставі пояснень відповідача та акту перевірки встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосується лише податкового кредиту сформованого позивачем на підставі Договору про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект».
Податкове повідомлення - рішення не виносилося стосовно податкового кредиту у розмірі 55 647,60 грн., який сформовано позивачем на підставі Договору поставки від 25.02.2014 року № 2502/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект» та який також був об'єктом перевірки та досліджений відповідачем у акті перевірки.
Також судом на підставі пояснень відповідача та роздруківки з автоматизованої системи «Аналітична система «Податковий блок» та повідомив суд про те, що ним на підставі висновків акту перевірки та винесеного податкового повідомлення - рішення здійснено коригування (зміну) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які визначені позивачем у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 року щодо контрагентів позивача ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Малбі Фудс» та ЗАТ «Одесакондитер».
Щодо позовної вимоги - визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по проведеннюб позапланової невиїзної перевірки, на підставі якої складено Акт від 18.02.2015 року № 235/04-65-22-03/38432319 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Альфаком-Трейд» щодо дотримання вимог законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинах з платником податків ТОВ «Інвест-Проект» за період вересень 2014 року, суд зазначає наступне.
Згідно пункту 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:
з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;
з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій
Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача 11.02.2015 року з листом, копія якого міститься у матеріалах справи, у якому просив здійснити документальну перевірку по взаємовідносинах з контрагентами, господарські операції по яким відображено у декларації з ПДВ за вересень 2014 року.
11.02.2015 року відповідачем прийнято наказ № 71 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства по ПДВ за період вересень 2014 року».
За наслідками перевірки складно Акт від 18.02.2015 року № 235/04-65-22-03/38432319.
Таким чином, відповідач провів перевірку позивача на підставі його заяви у відповідності до п. 3 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».
Посилання позивача на те, що останній надав відповідачу на його письмовий запит всі документи, що витребувані податковим органом, а тому у податкового органу не було законних підстав для призначення перевірки, судом відхиляються, оскільки позивач самостійно попросив податковий орган провести податкову перевірку.
Також судом на підставі пояснень представника позивача встановлено, що позивачем не оскаржено у судовому порядку наказ відповідача від 11.02.2015 року № 71 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства по ПДВ за період вересень 2014 року», який є підставою для проведення перевірки платника податків.
За вказаних обставин відповідач провів перевірку позивача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, який передбачений Конституцією та законами України.
Щодо позовної вимоги зобов'язати Державну податкову інспекцію у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області вчинити певні дії щодо відновлення в автоматизованій системі «Аналітична система «Податковий блок» податкових зобов'язань та податкового кредиту та всі задекларовані ТОВ «Альфаком-Трейд» податкові показники за період вересень 2014 року, то суд зазначає наступне.
Судом на підставі пояснень відповідача та акту перевірки встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосується лише податкового кредиту сформованого позивачем на підставі Договору про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект».
Податкове повідомлення - рішення не виносилося стосовно податкового кредиту у розмірі 55 647,60 грн., який сформовано позивачем на підставі Договору поставки від 25.02.2014 року № 2502/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект» та який також був об'єктом перевірки та досліджений відповідачем у акті перевірки.
Також судом на підставі пояснень відповідача та роздруківки з автоматизованої системи «Аналітична система «Податковий блок» та повідомив суд про те, що ним на підставі висновків акту перевірки та винесеного податкового повідомлення - рішення здійснено коригування (зміну) показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які визначені позивачем у податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 року щодо контрагентів позивача ТОВ «Інвест-Проект», ТОВ «Малбі Фудс» та ЗАТ «Одесакондитер».
Згідно п.2 ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії
У відповідності до п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.
Таким чином, суд вправі зобов'язувати суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії лише у випадку визнання протиправними його рішень, дії чи бездіяльності.
Позивач у позовній заяві не визначив предметом позову визнання протиправними дій податкового органу стосовно коригування (зміни) у автоматизованій системі «Аналітична система «Податковий блок» показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені у податковій звітності позивача з ПДВ за вересень 2014 року.
Згідно ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги, оскільки у судовому порядку не визнані протиправними дії податкового органу стосовно коригування (зміни) у автоматизованій системі «Аналітична система «Податковий блок» показників податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ, які визначені у податковій звітності позивача з ПДВ за вересень 2014 року, і позивач не просить визнати протиправними вказані вище дії податкового органу у даній адміністративній справі.
Судом на підставі пояснень відповідача та акту перевірки встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосується лише податкового кредиту сформованого позивачем на підставі Договору про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, який укладено з ТОВ «Інвест-Проект».
Суд не погоджується з висновками відповідача зробленим у Акті від 18.02.2015 року № 235/04-65-22-03/38432319 щодо не спрямованості Договору про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, який укладено позивачем з ТОВ «Інвест-Проект», на настання правових наслідків, у зв'язку з наступним.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «Інвест-Проект» є нікчемним через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Інвест-Проект» правочини визнані податковим органом нікчемними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Інвест-Проект» своїх договірних зобов'язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Інвест-Проект».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Інвест-Проект» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ «Інвест-Проект» за юридичною адресою.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Інвест-Проект» за Договором про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14.
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Інвест-Проект» укладено договір про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвест-Проект» зобов'язувалось надати позивачу послуги з упаковки продуктів харчування позивача, а останній зобов'язувався їх оплатити.
Факт надання ТОВ «Інвест-Проект» послуг підтверджується актами прийому-передачі № 2/09 від 17.09.2014 року, № 3/09 від 18.09.2014 року та № 1/09 від 10.09.2014 року, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Позивач розрахувався з ТОВ «Інвест-Проект» за надані послуги повністю, що підтверджується копіями платіжних доручень, що містяться у матеріалах справи.
Судом встановлено, що ТОВ «Інвест-Проект» виписало позивачу податкові накладні № 100907 від 10.09.2014 року, № 170911 від 17.09.2014 року, № 180907 від 18.09.2014 року, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.
У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Інвест-Проект» видано 10.01.2008 року.
Тобто станом на день здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «Інвест-Проект» було платником ПДВ та вправі було виписувати податкові накладні.
Судом на підставі листа ТОВ «Інвест-Проект» встановлено, що останнє надавало послуги з пакування не механізованим способом, пакування здійснювалось по 10 кг. у 505 картонних коробок вручну 5-тьма працівниками ТОВ «Інвест-Проект», які були в штаті на вересень 2014 року.
Упакований ТОВ «Інвест-Проект» товар використаний у власній господарській діяльності позивача, а саме: продано ТОВ «Малбі Фудс», що підтверджується копією договору, копіями видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
Судом відхиляються доводи відповідача про те, що акти прийому - передачі наданих послуг, які складено ТОВ «Інвест-Проект», не відповідають частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з наступних причин.
Згідно з вимогами пункту 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2 статті 9 Закону № 996).
Згідно з пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88 (далі - Положення № 88), первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Ступінь деталізації змісту і обсягу господарської операції Законом № 996 і Положенням № 88 не встановлено, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов'язань, доходів або витрат, з нею пов'язаних.
Аналогічну позицією займає у Міністерство доходів і зборів України у листі від 26.02.2014 № 4132/5/99-99-19-03-02-16.
Суд зазначає про те, що деталізація змісту господарської операції, яка вказана у договорі позивача з ТОВ «Інвест-Проект», у специфікаціях та актах прийому - передачі наданих послуг повністю розкривають зміст господарської операції та ідентифікацію активів з нею пов'язаних.
На підставі викладеного судом встановлено рух активів від ТОВ «Інвест-Проект» до позивача за Договором про надання послуг від 09.09.2014 року № 0809/14.
У зв'язку з викладеним оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити частково.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфаком-Трейд» судовий збір у розмірі 182,70 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28 травня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 28.05.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка