Справа № 826/16991/13-а
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/4540/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя суддіМуравйов О. В. Вербицька О. В Рибченко А. О.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»
на постанову та ухвалуОкружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2013 року Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року
у справі№ 826/16991/13-а
за позовомПублічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»
доМіжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2013 року у справі № 826/16991/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про задоволення позову. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судами норм матеріального права, зокрема, пп. пп. 14.1.69, 14.1.70, 14.1.71 ст. 14, пп. 20.1.38 п. 20.1 ст. 20, п. 39.15 ст. 39, п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України, п. п. 1.20, 1.26 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Справа в касаційному порядку переглядається повторно.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатом проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 28.02.2013 року складено акт від 07.05.2013 року № 494/43-10/19357443, яким зафіксовано порушення вимог: п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.4.4 п. 5.4 ст. 5, п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, абзацу «г» пп. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп. 153.2.5 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в сумі 403 943,83 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.05.2013 року № , яким згідно з пп. 54.3 ст. 54 глави 4 Розділу ІІ та відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств на суму 465 538,69 грн., в тому числі: за основним платежем - 403 943,83 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 61 594,86 грн.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що прийняттю оскаржуваного рішення слугував висновок податкового органу про те, що по кредитним договорам, укладеним позивачем та посадовими особами платника, встановлена відсоткова ставка 4 % річних, тобто нижча за звичайну.

Процентна ставка за користування кредитом становить 4 %, хоча згідно з додатком № 12 до акта перевірки від 07.05.2013 року № 494/43-10/19357443 процентна ставка складала станом на 23.12.2008 року - 25,5 % річних, станом на 19.10.2009 року - 20 % річних, станом на 23.12.2009 року - 22,9 % річних, станом на 25.11.2010 року - 23,8 % річних, станом на 14.10.2011 року - 22,9 % річних.

З посиланням на п. 4.1 ст. 4, п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 135.1 ст. 135, пп. 153.2.5 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем за умовами кредитних договорів, укладених з пов'язаними особами, визначено процентні ставки на рівні нижче вартості кредитів за даними статистичної звітності банків України.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками місцевого адміністративного суду, вказавши крім того, що платником було сплачено спірне грошове зобов'язання 28.05.2013 року.

Колегія суддів вважає такий висновок судів передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи вчинені вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» було передбачено, що дохід отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із договірної ціни, але менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

Відповідно пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. цього Закону якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Аналогічна правова норма передбачена в пп. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України передбачено, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. підпункту 153.2.5 пункту 153.2 статті 153 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 153.2.5 п. 153.2 ст. 153 Податкового кодексу України доходи платника податку, отримані у вигляді процентів за депозитами, кредитами (операціями фінансового лізингу), позиками, іншими цивільно-правовими договорами із пов'язаними з платником податку особами, визначаються відповідно до ставок процента, зазначених у договорі, але не нижчих від звичайної процентної ставки за депозит, звичайної ставки процента за кредит (позику) на дату укладення відповідних договорів.

Згідно із пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пов'язані особи - юридичні та/або фізичні особи, взаємовідносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють і які відповідають будь-якій з наведених нижче ознак:

юридична особа, що здійснює контроль за господарською діяльністю платника податку або контролюється таким платником податку чи перебуває під спільним контролем з таким платником податку;

фізична особа або члени її сім'ї, які здійснюють контроль за платником податку;

посадова особа платника податку, уповноважена здійснювати від імені платника податку юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення правових відносин, а також члени її сім'ї;

платники податку - учасники об'єднання підприємств незалежно від його виду та організаційно-правової форми, що провадять свою господарську діяльність шляхом утворення такого об'єднання.

Стверджуючи про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв'язку із наданням позик за кредитними договорами, суди першої та апеляційної інстанцій вказали, що такі договори укладеними з пов'язаними особами, а саме: з працівниками банку.

При цьому, пославшись лише на наявність трудових відносин, в порушення ст. 163 та 206 Кодексу адміністративного судочинства України суди першої та апеляційної інстанції не вказали з урахуванням посадових обов'язків кожного працівника, з яким укладено такі договори, чи уповноважений він здійснювати від імені платника податку юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або припинення правових відносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на підставі ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справі підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, визначити чи відповідають посадові особи платника податку критеріям пов'язаних, визначених пп. 14.1.159 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, застосувати при оцінці доводів сторін норми матеріального права, які повинні бути застосовані, і вирішити спір згідно із законодавством.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року у справі № 826/16991/13-а скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надсилання її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

А. О. Рибченко