Справа № 2а-3531/10/0770
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 рокум. Ужгород№ 2а-3531/10/0770

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І. А.,

за участю осіб, які беруть участь у справі:

позивача: Департамент агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації, представники - Костюх Н. В., Дранко О. М.,

відповідача: Державна фінансова інспекція в Закарпатській області, представник - Огородник О. В.,

третьої особи 1: відкрите акціонерне товариство "Берегівський комбінат хлібопродуктів", представник - не з'явився,

третьої особи 2: благодійна організація "Закарпатський обласний центр дорадництва", представник - не з'явився,

третьої особи 3: фермерське господарство "Колос", представник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Департаменту агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - відкрите акціонерне товариство "Берегівський комбінат хлібопродуктів", благодійна організація "Закарпатський обласний центр дорадництва", фермерське господарство "Колос", про визнання протиправною та скасування вимоги "Про усунення недоліків та порушень, виявлених ревізією" від 08.09.2010 № 07-07-6-14/4873 в частині пунктів 2, 3 та 6, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги "Про усунення недоліків та порушень, виявлених ревізією" від 08.09.2010 № 07-07-6-14/4873 в частині пунктів 2, 3 та 6.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012, змінений адміністративний позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.05.2015 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2012 скасовано, а справу направлено до суду на новий розгляд.

Підставою для скасування судових рішень попередніх інстанцій стало те, що останні не встановлювали обставини справи та не дослідили постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.10.2009 по справі № 2а-2823/08/0770 та рішення Господарського суду Закарпатської області, яким стягнута заборгованість за актом комплексної планової перевірки № 39-17-01 від 26.09.2008.

Протокольною ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2014 позивача замінено на його правонаступника - Департамент агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що КРУ в Закарпатській області в період з 07 травня 2010 року по 03 серпня 2010 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління агропромислового розвитку Закарпатської ОДА за 2009 рік та І-й квартал 2010 року. 08 вересня 2010 року на адресу Головного управління агропромислового розвитку Закарпатської ОДА направлено письмову вимогу КРУ в Закарпатській області № 07-07-6-14/4873 "Про усунення недоліків та порушень, виявлених ревізією". Відповідно до цієї вимоги встановлено фінансові порушення, що призвели до втрат фінансових ресурсів на загальну суму 386521,80 грн. із вказаною вимогою, в частині позовних вимог, позивач не згідний, оскільки такі вимоги не відповідають фактичним обставинам справи та чинному у відповідних періодах законодавству.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач надав суду додаткові письмові пояснення по справі, в яких проти позову заперечив та зазначив, що діяв у повній відповідності до норм чинного законодавства.

В ході судового розгляду справи, зважаючи на зауваження Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 29.05.2015 щодо не дослідження судами попередніх інстанцій рішення Господарського суду Закарпатської області та Закарпатського окружного адміністративного суду, суд встановив, що рішення Господарського суду Закарпатської області за актом № 39-17-01 від 26.09.2008 не існує (відповідь Господарського суду Закарпатської області, а.с. 207). Посилання відповідача на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.10.2009 по справі № 2а-2823/08/0770 суд до уваги не бере, оскільки рішення щодо часткового відшкодування відсоткової ставки по залучених кредитних договорах ВАТ "Берегівський комбінат хлібопродуктів" комісією прийнято 06.07.2009.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 07 травня 2010 року по 03 серпня 2011 року КРУ в Закарпатській області провело ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного управління агропромислового розвитку Закарпатської ОДА за 2009 рік та І-й квартал 2010 року.

За результатами ревізії 05 серпня 2010 року був складений відповідний акт за № 07-07/51 (а.с.а.с. 55-98).

08 вересня 2010 року відповідачем було прийнято вимогу про усунення недоліків та порушень, виявлених ревізією за № 07-07-6-14/4873 (а.с.а.с. 153-156), пункти 2, 3, 6 якої оскаржені позивачем в суді.

Відповідно до п.2 вимоги в ході ревізії встановлено, що в порушення п.8 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки сільськогосподарської дорадчої служби, затвердженого постановою КМУ від 19.09.2007 № 1131, п.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, та спільного наказу Мінагрополітики та Мінекономіки № 816/394 від 21.11.2007, управлінням агропромислового розвитку на підставі актів виконаних дорадчих послуг за 2009 рік, в які включено недостовірні дані щодо кількості громадян, яким надано такі послуги та відсутності документального підтвердження витрат по наданню дорадчих послуг безпідставно перераховано 43965,44 грн. У зв'язку з чим позивача зобов'язано: відобразити дебіторську заборгованість по благодійній організації "Закарпатський центр дорадництва" в сумі 43965,44 грн.; провести претензійно-позовну роботу з цією організацією щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному перерахуванні коштів на суму 43965,44 грн. Отримані кошти перерахувати до державного бюджету.

Згідно п.3 вказаної вимоги, встановлено, що в порушення п.6 Порядку використання у 2009-2013 роках бюджетних коштів, що спрямовуються на підтримку підприємств агропромислового комплексу через механізм здешевлення кредитів, затвердженого постановою КМУ від 26.02.2009 № 153, Головним управлінням АПР при наявній простроченій більш як за шість місяців заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 32861,82 грн., на часткову компенсацію відсоткової ставки за залученими кредитами, ВАТ "Берегівський КХП" безпідставно надано бюджетні кошти в сумі 302732,07 грн. У зв'язку з чим позивача зобов'язано провести претензійно-позовну роботу з ВАТ "Берегівський КХП" щодо повернення коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні безпідставних виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 6 вказаної вимоги встановлено, що в порушення п.5 абз.8 Порядку справляння збору та використання коштів на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.2007 № 587, при встановленні попередньою ревізією КРУ факту незаконного отримання ФГ "Колос" бюджетних коштів в сумі 16000,00 грн., Головним управлінням АПР в 2009 році для компенсації понесених витрат по догляду за молодими виноградниками та спорудження шпалер цьому господарству безпідставно надано бюджетні кошти в сумі 18000,00 грн. У зв'язку з чим зобов'язано позивача відобразити в обліку дебіторську заборгованість по ФГ "Колос" на суму безпідставно отриманих бюджетних коштів - 18000,00 грн.; провести претензійно-позовну роботу з ФГ "Колос" щодо повернення бюджетних коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні безпідставних виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначає Закон України "Про контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993 № 2939-XII, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2939-XII).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 2939-XII головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону № 2939-ХII Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Таким чином, органи державної фінансової інспекції мають право здійснювати державний фінансовий контроль у підконтрольних установах, до яких відносяться суб'єкти господарювання державного сектору економіки, а також підприємства і організації, які отримували кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовували державне чи комунальне майно.

За змістом п.п.1, 7, 10 ст. 10 Закону № 2939-XII визначено, що головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пп.3.1.12 п.3 Положення про Контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України від 09.01.2001 № 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2001 за № 37/5227 (що діяло на момент виникнення спірних правовідносин), управління, відповідно до покладених на нього завдань, а також через підпорядковані йому контрольно-ревізійні підрозділи, має право, в тому числі звертатись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Тобто, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, КРУ має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога КРУ спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення КРУ до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність у КРУ права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

Вищенаведені положення нормативно-правових актів, що визначають коло повноважень контрольно-ревізійних управлінь кореспондуються з нормами чинного Положення про Державну фінансову інспекцію України, яка є правонаступником Контрольно-ревізійної служби в Україні.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України у постановах: від 15 квітня 2014 року у справі № 21-40а14, від 15 квітня 2014 року у справі № 21-63а14, від 13 травня 2014 року у справі № 21-89а14, від 28 жовтня 2014 року № 21-462а14, висновки якого щодо застосування норм права, згідно зі ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування пунктів 2, 3, 6 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області від 08.09.2010 № 07-07-6-14/4873 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову Департаменту агропромислового розвитку Закарпатської обласної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - відкрите акціонерне товариство "Берегівський комбінат хлібопродуктів", благодійна організація "Закарпатський обласний центр дорадництва", фермерське господарство "Колос", - відмовити.

2.Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін