Справа №  2а-1670/1706/11
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоМаринченка В.Л.,
суддів:Прокопенка О.Б., Терлецького О.О.,-
розглянувши заяву Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Полтавській області (далі - ДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «Віалбуд-Полтава» до ДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и л а:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 травня 2011 року залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2011 року позов задоволено.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 лютого 2015 року рішення попередніх інстанцій залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою суду касаційної інстанції, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка правильності встановлення яких не належить до компетенції Верховного Суду України.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, суд касаційної інстанції вказуючи не неправомірність визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, виходив з того, що факт придбання позивачем у контрагента товарів (робіт, послуг) та оплата їх вартості підтверджений належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами та зазначив, що не виконання контрагентом свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету не є підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит, якщо останній має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Разом із тим в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року (К/9991/26540/11), на яку посилається ДПІ, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, суд касаційної інстанції, вказав на відсутність підстав для формування податкового кредиту та валових витрат, з огляду на недоведеність реальності операцій з придбання товару та невідповідність поданих первинних документів вимогам закону.

Таким чином, ухвала Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2014 року (К/9991/26540/11), додана на обґрунтування заяви, постановлена цим судом за інших фактичних обставин справи, а отже, не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

У своїй заяві ДПІ також послалася на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року (№ К-41500/10). Зазначеною ухвалою касаційний суд скасував рішення судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з невстановленням усіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Таким чином, наведеним судовим рішенням не розв'язано спір по суті і воно не містить остаточних висновків щодо правильного застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Отже, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року (№ К-41500/10) не можна вважати судовим рішенням, що підтверджує різне правозастосування.

Ураховуючи наведене, оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом приватного підприємства «Віалбуд-Полтава» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: О.Б. Прокопенко
О.О. Терлецький