Справа № 808/5745/14
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/19283/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя суддіМуравйов О. В. Вербицька О. В Рибченко А. О.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Слайдінг Юрт-Індастрі»
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 року
у справі№ 808/5745/14 (ДО/808/10/14)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Слайдінг Юрт-Індастрі»
доДержавної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області
провизнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року у справі № 808/5745/14 (ДО/808/10/14) позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області щодо проведення коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» в розрізі контрагентів, проведеного на підставі акта від 23.05.2014 року № 984/05-66-22-0313/33703226 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» код за з питання визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ «УБР ПЛЮС» за період з 01.10.2013 року по 31.01.2014 року». Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області відновити в інформаційних базах даних АС «Податковий блок», АС «Аудит», АС «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та інших, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.10.2013 року по 31.01.2014 року, відповідно до поданої ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» податкової звітності. В іншій частині позову відмолено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів у Донецькій області задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року у справі № 808/5745/14 (ДО/808/10/14) скасовано в частині задоволених позовних вимог. В задоволенні позову в цій частині відмовлено. В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року у справі № 808/5745/14 (ДО/808/10/14) залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою апеляційного суду, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, залишити в силі постанову суду першої інстанції. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, п. 44.1 ст. 44, п. п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України, ст. ст. 3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. п. 2.1, 2.2, 2.4 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, ст. ст. 8, 9, 11, 70, 71, 86, 159, 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в період з 19.05.2014 року по 23.05.2014 року посадовими особами Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі проводилась перевірка ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі», за результатами якої складений акт від 23.05.2014 року № 984/05-66-22-0313/33703226 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» код за з питання визначення повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ «УБР ПЛЮС» за період з 01.10.2013 року по 31.01.2014 року», яким зафіксовано, зокрема, що документально не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» з ТОВ «УБР плюс» за жовтень 2013 року - січень 2014 року, їх вид, якість та розрахунки; порушення п. 185.1 ст. 185, п. п. 186.1, 186.2 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, п. 10 підрозділу 2 Розділу ХХ Податкового кодексу України, підприємством ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» не підтверджено реальність правочинів по операціям з реалізації ТМЦ за жовтень 2013 року - січень 2014 року на суму ПДВ 4 129 241,00 грн.; в порушення п. п. 198.3, 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України підприємством ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» до складу податкового кредиту по операції з ТОВ «УБР плюс» віднесено суму ПДВ за жовтень 2013 року - січень 2014 року у розмірі 3 981 202,58 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем проведено перевірку позивача, виявлені та зафіксовані у акті відповідні порушення ТОВ «Слайдінг Юрт-Індастрі» податкового законодавства, проте відповідного податкового повідомлення-рішення не прийнято.

Суд апеляційної інстанції відмовив в позові, оскільки висновки, викладені в акті перевірки є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.

Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції помилковим, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

У справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи вчинені вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем відкориговані показники перевіряємого періоду та на підставі акта зняті задекларовані суми кредиту за період з жовтня 2013 року по січень 2014 року та податкові зобов'язання.

Статтею 74 Податкового кодексу України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно із п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Отже, у випадку виявлення факту заниження платником податків податкового зобов'язання, рівно як і у випадку виявлення факту завищення платником податків податкового зобов'язання, в тому числі і внаслідок декларування неіснуючого об'єкта оподаткування, податковий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення. Іншого порядку дій податкового органу, як суб'єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, законодавство не передбачає.

Тобто, до інформаційних баз даних органів доходів і зборів мають включатися дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені) або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному порядку.

Оскільки, судом першої інстанції встановлено, що за насідками проведення перевірки та складення акта відповідачем не приймалося відповідне податкове повідомлення-рішення, колегія суддів вважає, що в податкового органу були відсутні підстави для внесення до баз даних висновків акта щодо порушення платником податкового законодавства.

В обґрунтування відсутності підстав для вилучення з баз даних інформації, вказаної в спірному акті, відповідач стверджує, що внесення або зміна інформації до баз інформаційних систем податкових органів не має для платника юридичних наслідків і не порушує його права та інтереси.

З такими доводами податкового органу погодився суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частина 3 статті 10 цього Закону визначає, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані, зокрема, виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

За відсутності протилежних приписів у Податковому кодексі України наведені норми підлягають застосуванню також і щодо податкової інформації.

Тому платник податків має право вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої податкової інформації про себе, знищення податкової інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. При цьому згідно з ч. 2 ст. 23 цього ж Закону оскаржені можуть бути будь-які рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Твердження відповідача про те, що відомості баз даних жодним чином не змінюють податкові зобов'язання платника спростовуються, зокрема правом використання контролюючими органами інформаційних баз даних для визначення суми розбіжностей при автоматичному відшкодуванні ПДВ з бюджету в силу положень пп. 200.19.4 п. 200.19 ст. 200 Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного, для отримання права на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ платник податку може вимагати від контролюючого органу достовірності даних інформаційних баз.

Отже, внесення відповідачем інформації до баз даних на підставі спірного акта перевірки в порушення встановленого порядку (без прийняття податкового повідомлення-рішення) порушує права позивача.

В частині відмови в позові про заборону відповідачу використовувати інформацію, відображену в акті від 23.05.2014 року № 984/05-66-22-0313/33703226, позивачем судові рішення не оскаржуються. В силу положень ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства Україну касаційний перегляд здійснюється в межах касаційної скарги.

Враховуючи наведені вище доводи, касаційна скарга підлягає задоволенню, прийняте апеляційним судом рішення у справі - скасуванню, а постанова суду першої інстанції - залишенню в силі відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слайдінг Юрт-Індастрі» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2015 року № 808/5745/14 (ДО/808/10/14) скасувати.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.11.2014 року у справі № 808/5745/14 (ДО/808/10/14) залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надсилання її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

А. О. Рибченко