Справа № 601/1084/12
Суддя: Брагін В. І.
Дата ухвалення: 2012-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 601/1084/12
Провадження № 2-а/601/113/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2012 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Комінарця А.О.

з участю - позивача ОСОБА_1,представника відповідача ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Андрушівському районі про зобовязання вчинити дії,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Андрушівському районі Житомирської області про зобовязання вчинити дії,зазначивши,в листопаді 2011 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,т.я. при загальному стажу роботи понад 35 років, більше 13 років він пропрацював газоелектро- зварником.Однак рішенням комісії УПФУ в Андрушівському районі по розгляду питань,повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,з мотиву відсутності необхідних 12 років 6 місяців стажу роботи газоелектрозварника.При цьому відповідач зарахував до пільгового стажу за списком № 2 період роботи на посаді електрозварника в Андрушівському цукровому заводі 4 роки 3 місяці 28 днів; 2 роки 11 місяців 7 днів роботи в Андрушівському спиртовому заводі.Період роботи в колгоспі ім.Шевченка м.Андрушівка з 30.03.1983 року по 06.10.1989 року - 6 років 6 місяців 7 днів - не був зарахований,т.я. відповідач вважає,що відповідно до абз.3 параграфу 15 коментаря до пункту 91 розділу 5 «Право на пенсію на пільгових умовах чи у пільгових розмірах» положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, робота в колгоспі, у тому числі на посадах та професіях, які за назвою збігаються з посадами та професіями, передбаченими Списками №1 та №2, до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, не зараховується.Вважає дії відповідача неправомірними,т.я. коментар не є законодавчим актом,а лише тлумаченням норм закону певним колом осіб, що не може мати юридичної сили.Просив визнати

дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними та зобов'язати його призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення з відповідною заявою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав,обґрунтувавши його наведеними в позові обставинами.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав,пояснив,що дійсно в листопаді 2011 року позивач звернувся до них з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,т.я. при загальному стажу роботи понад 35 років,більше 13 років він пропрацював газоелектрозварником. Рішенням комісії УПФУ в Андрушівському районі по розгляду питань,повязаних з призначенням та виплатою пенсій йому було відмовлено,т.я. період його роботи в колгоспі ім.Шевченка м.Андрушівка - 6 років 6 місяців 7 днів - не підлягає зарахованню.З приводу можливості зарахування позивачу цього стажу вони зверталися до головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області,яке розяснило,що відповідно до абз.3 параграфу 15 коментаря до пункту 91 розділу 5 «Право на пенсію на пільгових умовах чи у пільгових розмірах» положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, робота в колгоспі, у тому числі на посадах та професіях, які за назвою збігаються з посадами та професіями, передбаченими Списками №1 та №2, до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах не зараховується. Вважають,що розяснення вищестоящої установи є для них обовязковим для виконання.Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи на імя ОСОБА_1,суд встановив : в листопаді 2011 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах,т.я. при загальному стажу роботи понад 35 років, більше 13 років він пропрацював газоелектро- зварником.Однак рішенням комісії УПФУ в Андрушівському районі по розгляду питань,повязаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах,з мотиву відсутності необхідних 12 років 6 місяців стажу роботи газоелектрозварника.При цьому відповідач зарахував до пільгового стажу за списком № 2 період роботи на посаді електрозварника в Андрушівському цукровому заводі 4 роки 3 місяці 28 днів; 2 роки 11 місяців 7 днів роботи в Андрушівському спиртовому заводі.Період роботи в колгоспі ім.Шевченка м.Андрушівка з 30.03.1983 року по 06.10.1989 року - 6 років 6 місяців 7 днів не був зарахований,т.я. відповідач вважає,що відповідно до абз.3 параграфу 15 коментаря до пункту 91 розділу 5 «Право на пенсію на пільгових умовах чи у пільгових розмірах» положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 03.08.1972 року, робота в колгоспі, у тому числі на посадах та професіях, які за назвою збігаються з посадами та професіями, передбаченими Списками №1 та №2, до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, не зараховується (а.с.10,11).

Судом встановлено,що позивач працював в якості газоелектрозварника в колгоспі ім.Шевченка м.Андрушівка з 30.03.1983 року по 06.10.1989 року - 6 років 6 місяців 7 днів.Ця обставина підтверджена копією його трудової книжки (а.с.8-9),довідками ПСП ім.Шевченко (а.с.13-16),актом зустрічної перевірки особливого характеру роботи або умов праці,необхідних для призначення пільгової пенсії,складеного Управлінням пенсійного фонду України в Андрушівському районі 18.11.2011 року (а.с.17-18).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав,свобод та інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,органів місцевого самоврядування,їхніх посадових і службових осіб,інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.17 КАС України до компетенції адміністративних судів належить розгляд спорів фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень,дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 6 ст.13 Закону України « Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня.

У відповідності до розділу ХХХІІІ «Загальні професії» Списку №2 виробництв,робіт,професій,посад і показників з шкідливими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого з послідуючими змінами постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, постановою КМ України від 16 січня 2003 року №36 право на пільгову пенсію мають «електрогазозварники ручного зварювання».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. передбачено, що при визначені прав на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань :

-нормативно-правовий акт офіційний письмовий документ, прийнятий уповноваженим на це суб'єктом нормоутворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою,спрямований на регулювання суспільних відносин,що містить норми права,має неперсоніфікований характер і розрахований на неодноразове застосування. Нормативно-правові акти поділяють на закони та підзаконні нормативно-правові акти.

Закони це нормативно-правові акти, що видаються законодавчими органами (у нашій державі Верховною ОСОБА_4 України), мають вищу юридичну силу і регулюють найважливіші суспільні відносини.

Усі закони мають вищу юридичну силу, яка полягає у тому, що:

ніхто, крім органів законодавчої влади, не може приймати закони, змінювати чи скасовувати їх лише Конституційний Суд України може визнати закон України чи його окреме положення неконституційним

усі інші нормативно-правові акти повинні видаватися відповідно до законів у разі колізій між нормами закону і підзаконного нормативно-правового акту діють норми закону.Підзаконні нормативно-правові акти результат нормотворчої діяльності компетентних органів держави (їх посадових осіб) та уповноважених на те державою громадських об'єднань. Такі акти зазвичай розвивають чи деталізують окремі положення законів.Розрізняють такі види підзаконних нормативно-правових актів залежно від суб'єктів, що їх видали:

нормативні акти Президента України

нормативні акти Кабінету Міністрів України

нормативні акти Верховної ОСОБА_4 та ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим

нормативні акти міністерств, державних комітетів, інших органів центральної виконавчої влади зі спеціальним статусом

нормативні акти місцевих державних адміністрацій

нормативні акти органів місцевого самоврядування

нормативні акти відділів та управлінь відповідних центральних органів на місцях

нормативні акти керівників державних підприємств, установ, організацій на місцях

інші підзаконні нормативні акти

- Дія нормативного акта починається з моменту набрання ним чинностікалендарної дати, з якої всі суб'єкти права (органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, інші фізичні і юридичні особи тощо) повинні керуватися ним, виконувати і додержуватись його приписів. Мається на увазі його юридична сила. Порядок набрання нормативними актами чинності встановлюється законодавством кожної країни.Ці правила сформульовані у ч.2 і 3 ст. 57 Конституції України, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення в порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права та обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом - є нечинними.

Згідно розяснень п.2 абз.3,п.6,п.7 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.96 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суд безпосередньо застосовує Конституцію у разі,коли закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй. Згідно з ч.2 ст.6 Конституції органи законодавчої,виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.Закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинностіКонституцією, є чинними в частині,що не суперечить їй (ст.1 розділу XV Конституції). У зв'язку з цим при розгляді справи суд може на підставі ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 України від 12 вересня 1991 р. "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" ( 1545-12 ) застосувати нормативні акти колишнього Союзу РСР,які не суперечать Конституції і законам України. Згідно з ч.2 ст.57 Конституції є не- чинними, а отже, не можуть застосовуватись ті закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права обов'язки громадян, які не доведені до відома населення у

встановленому законом порядку.Це означає, що судове рішення не

може грунтуватись на неоприлюднених нормативно-правових актах такого змісту.

Згідно ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку,що дії відповідача щодо відмови позивача у призначенні пільгової пенсії позивачу з мотиву наявності заборони зарахування роботи в колгоспі на посаді газоелектрозварника в стаж,який є підставою для пільгової пенсії в коментарії до закону є безпідставним,т.я. коментарій взагалі не є нормативним актом. Крім того,наявність в нормативних актах різниці щодо застосування положень одного і того ж нормативного акту щодо робітника та колгоспника суперечить Конституції України,тому в цій частині застосуванню не підлягає.

Суд задовольняє позов в повному обсягу : визнає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними та зобов'язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з часу звернення з відповідною заявою.

Керуючись ст.24,57 Конституції України,ст.ст.13,62,83,101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,ОСОБА_4 Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» №1173 від 22 серпня 1956 року,постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10,постановою КМ України від 16 січня 2003 року №36, п.2 абз.3,п.6,п.7 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.96 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,ст.ст.17,99,100,158-163,167,254 КАС України,суд,-

постановив :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області призначити ОСОБА_3 пенсію за віком на пільгових умовах з часу його звернення з відповідною заявою до відповідача.

ОСОБА_4 може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:ОСОБА_6