Справа № 815/2810/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2810/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача Харченко І.Є.

представника відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД» до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними постанов та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грінвуд ЛТД» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 47319348 від 23 квітня 2015 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 06 травня 2015 року, винесену під час здійснення виконавчого провадження №47319348, та зняти арешт з коштів ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», накладеного на підставі даної постанови.

- визнати протиправною та скасувати постанову першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 травня 2015 року, винесену під час здійснення виконавчого провадження № 47319348, та зняти арешт з майна ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», накладеного на підставі даної постанови.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився. Про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2015 року старшим державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Баховою В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47319348 на підставі заяви про примусове виконання від 21.04.2015 р.

06 травня 2015 року, у рамках виконавчого провадження № 47319348 першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ винесено постанови про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р., виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до Закону, підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, такі виконавчі документи: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (ст. 17).

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчогозбору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, з урахуванням викладених приписів чинного законодавства суд приходить до висновку, що державний виконавець під час відкриття виконавчого провадження діяв в межах наданих повноважень та у спосіб визначений законом.

В свою чергу суд, критично ставиться до посилань представника позивача на неправильно визначену дату набрання законної сили виконавчим документом, оскільки до повноважень виконавця не відноситься перевірка відомостей щодо дати набрання чинності виконавчого документу, під час відкриття виконавчого провадження виконавець перевіряє відповідність виконавчого документа приписам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимог про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 06 травня 2015 року, винесену під час здійснення виконавчого провадження №47319348 та зняття арешту з коштів ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», накладеного на підставі даної постанови; визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 травня 2015 року, винесену під час здійснення виконавчого провадження № 47319348, та зняти арешт з майна ТОВ «ГРІНВУД ЛТД», накладеного на підставі даної постанови, суд вважає за необхідне зазначити, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З урахуванням відсутності підтвердження добровільного виконання постанови № 16 від 31.03.2015 р., з метою його виконання, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення.

З аналізу матеріалів справи та норм Закону України «Про виконавче провадження», винесення постанови про арешт майна боржника вбачається, що зазначені дії були направлені на забезпечення виконання постанови № 16 від 31.03.2015 р. і відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно до п.п. 1, 3, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а за змістом ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Потоцька Н.В.

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

29 травня 2015 року.