Справа № 2-а-6589/09/1570
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6589/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року 14 год. 52 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

суддів Потоцька Н.В.

Вовченко О.А.

секретар судового засідання Петкова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача - Бакало Ю.С.(по довіреності);

представника відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування припису та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа №2а-6589/09/1570 за позовом державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» (далі - ДП «МТП «Южний») до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису від 05.02.2009 року №26 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, винесеного Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний»; рішення від 11.02.2009 року №53 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, прийнятого Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно ДП «МТП «Южний».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2009 року (т.1 а.с.109-112), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2011 року (т.1а.с.144-146), адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано припис від 05.02.2009 року №26 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, винесеного Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» та рішення від 11.02.2009 року №53 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, прийнятого Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно ДП «МТП «Южний».

На зазначені судові рішення відповідачем подана касаційна скарга та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року (т.1 а.с.176-178) касаційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінамив Одеській області задоволено частково; постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2011 року у справі №2а-6589/09/1570 скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після касаційного розгляду вказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду за вхідним номером №2723/15 та відповідно до автоматичного розподілу, справу передано судді Корой С.М.

Ухвалою суду від 05.02.2015 року адміністративну справу №2а-6589/09/1570 за позовом «Морський Торгівельний Порт «Южний» до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області про визнання протиправним та скасування припису та рішення прийнято суддею до свого провадження та призначено її до судового розгляду.

У своєму позові позивач зазначив, що на підставі акта перевірки від 30.01.2009 року №000081 відповідачем було винесено припис від 05.02.2009 року №26 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін та прийнято рішення від 11.02.2009 року №53 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. Позивач зазначив про необґрунтованість зазначених актів суб'єкта владних повноважень, посилаючись не те, що позивачем жодним чином не було порушено п. 2.2 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 18.10.2000 р. № 574, а також не було порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 959 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.2006 р. № 955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» (зі змінами та доповненнями), а також постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2007 р. № 297 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Посилаючись на те, що тарифи оплати послуг за оформлення приходу та відходу суден в інспекції державного портового нагляду не визначені ані Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2000 року №1544 «Про портові збори», ані наказом Міністерства транспорту України від 27.06.1996 року №214 «Про затвердження зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України», позивач вважає, що відповідно до п. 62 Зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України, при наданні судновласникам інших послуг, не передбачених цими Зборами і платою, застосовуються вільні ціни відповідно до законодавства. Позивач також зауважив, що корабельний, канальний, якірний та причальний збори є цільовими портовими зборами відповідно до ч.1 ст.84 Кодексу торговельного мореплавства України, тому використання портом коштів від цих зборів для покриття вартості послуг ІДПН з оформлення приходу/відходу суден та утримання ІДПН не можливе. Позивач також звернув увагу суду, на те, що обґрунтування висновку відповідача про порушення позивачем встановлених тарифів на послуги з водопостачання, водовідведення та теплопостачання взагалі відсутнє в акті перевірки від 30.01.2009 року №000081. При цьому позивач також зазначив, що порт не є монополістом на ринку постачання теплової енергії у порядку, передбаченому законодавством, не відноситься до підприємств сфери теплопостачання, а також не є суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг. Отже, на думку позивача, формування тарифів на послуги водопостачання, водовідведення та електропостачання можливо здійснювати виходячи з їх економічної доцільності для власних виробничих потреб.

Відповідач надав до суду заперечення (т.1 а.с.96-97 ), в яких зазначив про безпідставність позовних вимог, посилаючись на п.2.2 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України, затвердженого наказом Мінтрансу України від 18.10.2000 року №574, відповідно до якого оформлення прибуття суден в порт і виходу з порту є обов'язком інспекції державного портового нагляду, на яку покладені функції державного нагляду за безпекою судноплавства в порту. При цьому відповідач також зазначив, що портові збори являють собою плату за послуги, які надаються портами судновласникам щодо безпечного входу суден в порт, стоянки в порту та виходу з порту. Стосовно винесеного припису відповідач пояснив, що відповідно до постанови КМУ від 27.02.2007 року №297 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ» порт повинен надати розрахунки планових витрат на послуги з тепло-, водопостачання та водовідведення для встановлення економічної обґрунтованості тарифів до Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області. Як стверджує відповідач, порушення позивачем державної дисципліни цін полягає у розрахуванні діючих тарифів з тепло-, водопостачання та водовідведення без урахування вимог Постанов КМУ №955, №959 та без погодження розрахунків планових витрат з Інспекцією.

03.03.2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою суду було здійснено заміну відповідача, а саме Державної інспекції з контролю за цінами в Одеській області, яка була ліквідована відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 року №1085 «Про оптимізацію центральних органів виконавчої влади» та постанови Кабінету Міністрів від 28.03.2011року №346 «Про ліквідацію урядових органів» на Державу інспекцію України з контролю за цінами (далі - ДІУ з контролю за цінами)(т.1 а.с.205).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився попередньо звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності відповідача (т.2 а.с.2).

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень проти позову, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив таке.

Як вже зазначено судом, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19.10.2009 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2011 року у справі №2а-6589/09/1570 скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв'язку з чим, зважаючи на вимоги даної ухвали Вищого адміністративного суду України, судом при новому розгляді справи розглядаються позовні вимоги, при цьому в ухвалі Вищого адміністративного суду України зазначено: «…задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що послуга Інспекції державного портового нагляду морського торговельного порту України з оформлення прибуття суден у порт і виходу з порту є окремою послугою, яка не входить до переліку послуг безпеки судноплавства в порту, отже, стягнення окремої плати не порушує вимог чинного законодавства.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо правомірності оскаржуваних рішень, з огляду на наступне:

« - оформлення прибуття суден у порт і виходу з порту - це законодавчо визначена функція капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському торговельному порту України;

- оформлення приходу суден у порт та виходу з нього не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни, як це передбачено у пункті 62 Зборів і плати;

- за кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується корабельний збір у визначеному Положенням про портові збори розмірі;

- встановлення портом будь-якої іншої плати за оформлення прибуття суден у порт та вихід з нього законодавством не передбачено;

- вказаним обставинам суди попередніх інстанцій оцінки не надали, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень. При цьому, оскільки суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції».

Стосовно стягнення портом плати за оформлення приходу та відходу суден в інспекції державного портового нагляду згідно з місцевими тарифами, затвердженими начальником порту, суд зазначає наступне.

У період з 12 по 23 січня 2009 року Державна інспекція з контролю за цінами в Одеській області здійснила перевірку дотримання ДП "Морський Торгівельний Порт "Южний" у період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року порядку застосування тарифів за послуги у морських портах, за результатами якої складено акт від 30.01.2009р. №000081.

В результаті виявлених порушень Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області прийнято припис від 05 лютого 2009 року №26 та рішення від 11.02.2009р. №53 про стягнення з позивача 189423,68 грн., підставою прийняття якого є недотримання підприємством вимог п. 2.1. наказу Міністерства транспорту України від 25.08.2004р. №783 "Про затвердження Порядку обліку та використання коштів від портових зборів" (надалі - Порядок).

Так, правовий статус морського порту визначено статтею 73 КТМ, згідно з частиною першою якої морський порт є державним транспортним підприємством, призначеним для обслуговування суден, пасажирів і вантажів на відведених порту території і акваторії, а також перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать порту.

Для забезпечення безпеки мореплавства на морські порти покладено відповідні функції, однією з яких згідно зі статтею 75 КТМ є забезпечення безпечного руху в портових водах, безпечної стоянки та обробки суден.

Відповідно до статті 86 КТМ державний нагляд за мореплавством у порту здійснює капітан морського торговельного (морського рибного) порту, який підпорядкований Мінтрансу (Міністерству рибного господарства України) і очолює Інспекцію портового нагляду. Капітан морського торговельного (морського рибного) порту діє відповідно до Положення про капітана морського торговельного (морського рибного) порту, що затверджується Мінтрансом (Міністерством рибного господарства України).

Інспекція портового нагляду створюється Мінтрансом (Міністерством рибного господарства України) і діє відповідно до Положення про інспекцію державного портового нагляду, що затверджується зазначеними органами.

У морських портах капітан порту і Інспекція портового нагляду, яку він очолює, входять до складу порту.

Функції капітана морського порту визначені у статті 88 КТМ. До таких функцій, зокрема, належать нагляд за дотриманням вимог щодо порядку заходження суден у порт і виходу з порту та оформлення приходу суден у порт і виходу з порту.

З метою забезпечення безпеки мореплавства та відповідно до статті 86 КТМ наказом Мінтрансу було затверджено Положення про Інспекцію, яке було чинним на момент виникнення спірних відносин.

Згідно з пунктом 1.2 зазначеного Положення Інспекція портового нагляду є структурним підрозділом служби капітана порту і здійснює державний нагляд за безпекою судноплавства в порту.

Одним із обов'язків Інспекції портового нагляду відповідно до пункту 2.2 Положення про інспекцію є оформлення прибуття суден у порт і виходу з порту в порядку, установленому Мінтрансом.

За кожний вхід у порт і вихід з нього для певних груп суден нараховується передбачений статтею 84 КТМ корабельний збір, ставки якого установлені Положенням про портові збори.

Наказом №214 затверджені Збори і плата, якими визначені розміри ставок лоцманського, швартовного зборів та збору за користування послугами служби регулювання руху суден, супервайзерської винагороди, плати за роботу буксирів при швартовних операціях, за користування плавзасобами та агентські послуги. Ці збори і плата справляються у морських портах із суден закордонного плавання і плавучих споруд, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором.

Згідно з пунктом 62 Зборів і плати при наданні судновласникам інших, ніж зазначені, послуг застосовуються вільні ціни відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що оформлення прибуття суден у порт і виходу з порту - це законодавчо визначена функція капітана морського порту, який є посадовою особою, уповноваженою на здійснення державного нагляду за мореплавством у морському торговельному порту України.

Оформлення приходу суден у порт та виходу з нього не є послугою, при наданні якої застосовуються вільні ціни, як це передбачено у пункті 62 Зборів і плати.

За кожний вхід суден у порт та вихід з порту нараховується корабельний збір у визначеному Положенням про портові збори розмірі.

Встановлення портом будь-якої іншої плати за оформлення прибуття суден у порт та вихід з нього законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 5 ст.227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ч.5 ст.227 КАС України та положення діючого законодавства на момент виникнення спірних правовідносин, суд вважає, що відповідно до ст. 88 Кодексу торгового мореплавства оформлення приходу та відходу суден є функціями служби капітану порту, а за змістом п. 2.2 Положення про Інспекцію державного портового нагляду морського торговельного порту України оформлення прибуття суден в порт і виходу із порту є обов'язком інспекції державного портового нагляду, на яку покладені функції державного нагляду за безпекою судноплавства в порту та яка здійснює свою діяльність тільки в тих межах, які передбачені законодавством.

У Інспекції державного портового нагляду морського торговельного порту України відсутні повноваження встановлювати або справляти додаткові збори, не передбачені законодавством.

Стосовно тарифів порту на послуги з водопостачання, водовідведення та теплопостачання суд зазначає наступне.

Відповідно до оскаржуваного припису від 05.02.2009 року №26 відповідачем зобов'язано позивача переглянути тарифи на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення та привести їх у відповідність з постановами Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 959 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», від 10.07.2006 р. № 955 «Про затвердження Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води» (зі змінами та доповненнями).

При цьому суд зазначає, що оскаржуваний припис носить загальний характер та не впливає на права чи обов'язки позивача, оскільки не містить конкретної норми, яку порушено позивачем.

Таким чином, суд зазначає, що припис є законним, та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у справі доказу у їх взаємному зв'язку, враховуючи приписи ч.5 ст.227 КАС України, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ДП «МТП «Южний» та відсутність підстав для їх задоволення .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 227, 254, 255 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування припису від 05.02.2009 року №26 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, винесеного Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний»; рішення від 11.02.2009 року №53 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, прийнятого Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційнаскарга на постанову суду першоїінстанціїподаєтьсяпротягомдесятиднів з дня їїпроголошення. У разізастосування судом частинитретьоїстатті 160 КАС України, а такожприйняття постанови у письмовомупровадженніапеляційнаскаргаподаєтьсяпротягомдесятиднів з дня отриманнякопії постанови. Копіяапеляційноїскаргиодночаснонадсилається особою, яка їїподає, до суду апеляційноїінстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями 02.06.2015 року.

Головуючий суддя /підпис/ С.М. Корой

Судя /підпис/ Н.В. Потоцька

Суддя /підпис/ О.В. Вовченко

У задоволенні адміністративного позову державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний» до Державної інспекції України з контролю за цінами про визнання протиправним та скасування припису від 05.02.2009 року №26 про виконання вимог щодо усунення порушень державної дисципліни цін, винесеного Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно державного підприємства «Морський Торгівельний Порт «Южний»; рішення від 11.02.2009 року №53 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, прийнятого Державною інспекцією з контролю за цінами в Одеській області стосовно - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягомдесяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягомдесяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями 02.06.2015 року.

Головуючий суддя С.М. Корой

Суддя Потоцька Н.В.

Суддя Вовченко О.А.

02 червня 2015 року.