Справа № 761/27449/14-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Кучкарової Я.Д., позивача ОСОБА_2, представника відповідача Петренка Ю.І., розглянувши у відкритому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в м.Києва, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 18.12.2014 року, про визнання незаконними дій відповідача та зобов'язання обчислити, призначити та виплатити пенсію у відповідності до вимог діючого законодавства на день звільнення - 21.01.2014 року, включивши до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих в сумі - 102 314, 89 (5031,88 грн. на місяць), передбачену п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року, і двох додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань на загальну суму - 25 770, 50 грн. і премію за сумлінну працю в сумі - 7035 грн.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 пенсії згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, премії та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року; зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві донарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час отримання права на пенсію) в редакції від 04.04.2006 року, з урахуванням сум: матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань в розмірі - 25 770,50 грн., премії в розмірі - 7035,00 грн. та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року, в розмірі - 102 314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць), згідно Довідки №53 від 03.02.2014 року про складові грошового забезпечення, з урахуванням фактично проведених виплат, починаючи з 17.03.2014 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить змінити постанову, оскільки вважає, що суд помилково застосував норми матеріального права в частині зобов'язання вчинення відповідних дій.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену постанову, оскільки вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права при її прийнятті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача належить задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, позивачу з 21.01.2014 року призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При ознайомлені із розрахунком пенсії, позивачу стало відомо, що при її призначені відповідачем не враховано при обчисленні розміру пенсії щомісячну надбавку за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих в сумі - 102 314,89 грн. та розміри матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань на загальну суму - 25 770, 50 грн. і премія за сумлінну працю в сумі - 7035 грн.

При зверненні до Міністерства соціальної політики зі скаргою про неправильне обчислення пенсії органом Пенсійного фонду позивач отримав відповідь, в якій зазначено про правомірне обчислення його пенсії відповідачем.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві і отримує пенсію за вислугу років з 21.01.2014 року. Позивач звільнений з посади та з податкової міліції у відставку із вислугою років у календарному обчисленні - 32 роки 04 місяці і 28 днів, що підтверджується наказом №47-о від 16.01.2014 року (а.с.18).

Згідно довідки відповідача про розрахунок пенсії позивача від 24.03.2014 року вбачається, що до зазначених у ній видів виплат, що включені до грошового забезпечення, такі виплати як щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань і премію за сумлінну працю у цей розрахунок пенсій не включено (а.с.20). Як встановлено судом, до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення позивача за 24 місяці перед звільненням, з якого був обрахований розмір його пенсії, не були включені щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань і премію за сумлінну працю, які могли бути йому нараховані у разі виходу на пенсію, хоча зазначені доплати фактично отримувались позивачем перед звільненням з податкової служби та були включені Міністерством доходів і зборів України до грошового атестату та довідки №53 від 03.02.2014 року на ім'я позивача (а.с.43-44).

Згідно з листом від 04.06.2014 року позивачу Пенсійним фондом України було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі п.7 постанови КМУ України №393 від 17.07.1992 року, оскільки останній є особою, яка залишена за його згодою та в інтересах справи на службі, а тому щомісячні надбавки до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, не включаються.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження Пенсійного фонду України є помилковими, оскільки на засіданні атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції органів Міндоходів і зборів України від 24.10.2013 року (протокол №8) було прийнято рішення не продовжувати ОСОБА_2 строк перебування на службі, що підтверджується листом від 20.03.2014 року першого заступника міністра Доходів і зборів України (а.с.21-22).

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до статті 43 Закону № 2262-ХІІ та змінено порядок обчислення пенсії. Так, відповідно до внесених змін, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року вказані зміни було визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, зміни, внесені до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність 22 травня 2008 року.

Відповідно, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, що існувала до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Таким чином, пенсія позивачу повинна була обчислюватися з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством за останньою штатною посадою перед звільненням.

Водночас відповідно до вимог пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1996 року №1592, особам начальницького складу слідчих підрозділів податкової міліції за службу на посадах слідчих установлено щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована у разі виходу на пенсію.

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивач на час звільнення з посади зазначену доплату отримував (згідно грошового атестату), і з неї нараховувались відповідні види утримань, в т.ч. на пенсійне страхування, і при цьому, як вбачається з довідки (а.с 44) премія носила щомісячний характер, то у відповідача відсутні підстави для неврахування зазначеної доплати при призначенні пенсії. А тому вказані доплати відповідач зобовязаний та виплатити позивачу.

Водночас що стосується позовних вимог про врахування при обчисленні розміру пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань та премію за сумлінну працю, то суд апеляційної інстанції вважає, що в цій частині слід відмовити з огляду на наступне.

На виконання зазначених положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу», згідно пункту 1 якої грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Окрім того, статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей») визначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань і зокрема, розмір такої допомоги установлюється за рішенням Міністра оборони України, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міноборони (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

З огляду на наведену норму, суд апеляційної інстанції вважає, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань та премія за сумлінну працю (за підсумками 2013 року) не були щомісячними виплатами, а тому не підлягають включенню для обчислення розміру пенсії позивачу.

Водночас що стосується посилання позивача на неправильне зазначення судом дати редакції Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» - від 04.04.2006 року, то саме ця редакція даного Закону є такою, що не звужує права на обчислення відповідного розміру пенсії, а зазначена редакція позивачем - 14.05.2013 року є такою, що обмежує таке право, оскільки в частині третій статті 43 даного Закону вказано про обчислення пенсії у порядку, встановлену Кабміном. З огляду на це, зазначення судом в судовому рішенні редакції Закону України ««Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 04.04.2006 року є правомірним.

Що стосується посилання апелянта-позивача на те, що суд першої інстанції невірно визначив дату призначення та виплати вказаної доплати з 21.01.2014 року, а не з 17.03.2014 року, то суд в цій частині теж не погоджується з позивачем, оскільки дата 17.03.2014 року є початком відліку шестимісячного строку звернення до суду, встановленого статтею 99 КАС України.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити апеляційні скарги відповідача та позивача, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 пенсії згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час отримання права на пенсію) в редакції від 04.04.2006 року, з урахуванням сум грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31.12.1996 року, в розмірі - 102 314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць), згідно Довідки №53 від 03.02.2014 року про складові грошового забезпечення, з урахуванням фактично проведених виплат, починаючи з 17.03.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлений 02.06.2015.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.