Справа № 754/3167/15-а
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/160/15
Справа №754/3167/15-а
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов"язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Міністерства оборони України про зобов"язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2013 року задоволено його позовні вимоги до Київського міського військового комісаріату та Міністерства оборони, зобов"язано здійснити виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 36-місячного грошового забезпечення. На виконання судового рішення був виданий виконавчий лист, який було пред"явлено до виконання. 25.01.2014 року Державною казначейською службою України на його адресу направлено лист, в якому повідомлено, що заходи щодо виконання судового рішення можуть бути виконані лише у разі визначення твердої суми до стягнення. 30.04.2014 року позивачу була видана довідка, в якій визначено розмір грошового забезпечення за посадою, аналогічній тій, що він займав на момент звільнення зі Збройних Сил України. Розмір грошового забезпечення становить 1943, 25 грн. на місяць, а відтак за 36 місяців становить 69957, 00 грн. Але відповідач зазначає про неможливість виконання судового рішення через те, що неможливо обчислити суму. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов"язати Міністерство оборони України визначити суму одноразово грошової допомоги у розмірі, що підлягає виплаті на підставі судового рішення у розмірі 69957, 00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зважаючи на їх безпідставність.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на положення наведеної процесуальної норми, виходячи із суті позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачу належить довести правомірність своїх дій та бездіяльності.

При розгляді справи встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 16.09.2009 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.04.2011 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 11.07.2013 року постанову суду від 16.09.2009 року та ухвалу суду від 29.04.2011 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зобов"язано Київський міський військовий комісаріат та Міністерство оборони України здійснити виплату одноразово грошової допомоги у розмірі 36-місячного грошового забезпечення.

На виконання судового рішення позивачу був виданий виконавчий лист, після чого було відкрито виконавче провадження.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було надіслано на виконання до Міністерства оборони України.

Листом від 05.02.2015 року Міністерство оборони України повідомило про неможливість виконання судового рішення без даних про розмір грошового забезпечення, яке отримував позивач на день звільнення зі Збройних Сил України (23.08.1993 року).

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв"язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, даний адміністративний позов виник у зв"язку з виконання судового рішення від 11.07.2013 року, по якому відкрито виконавче провадження.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов"язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах регулюється Розділом 5 КАС України та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Крім того, пунктом 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов"язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 передбачено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату документи.

Відповідно до п. 7 Порядку керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

19.11.2013 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено до Міністерства оборони України документи на отримання позивачем одноразової грошової допомоги у розмірі 36-місячного грошового забезпечення.

30.12.2013 року Департаментом фінансів Міністерства оборони України було повідомлено військомат про відсутність довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яке він отримував на день звільнення з військової служби.

17.01.2014 року на адресу позивача Київським міським військовим комісаріатом було направлено листа з проханням надати довідки про розмір грошового забезпечення, яке він отримував на день звільнення з військової служби, а саме станом на 23.08.1993 року, оскільки особова пенсійна справа знаходиться у Міністерстві внутрішніх справ.

Але до цього часу на адресу Міністерства оборони України відповідні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 не надходили.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 при подачі позову особисто обрахував розмір одноразової грошової допомоги, на підставі листа фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.04.2014 року, відповідно до якого розмір грошового забезпечення розраховано станом на 14.01.2008 року, а не на момент звільнення позивача 23.08.1993 року.

Як передбачено Порядком, для обчислення розміру одноразової грошової допомоги грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби на день звільнення, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності чи у разі інвалідності, що сталися включно до 31.12.2007 року, - виходячи з посадового окладу, оклад за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10.04.1996 року № 925 від 23.02.2002 року № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року № 829.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскаржень дій чи бездіяльності, рішень суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4/ безсторонньо (неупереджено); 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи обставини справи, вимоги діючого законодавства, порядок вирішення питань, що виникли у позивача, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 11, 18, 71, 93, 99, 104, 161-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: