Справа № 755/9291/15-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9291/15-а
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2, до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м.Києві про визнання дії та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2, до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до предмету позову, позивач ОСОБА_2 просить суду ухвалити рішення, яким:

- визнати зазначені рішення, дії та бездіяльність посадових осіб ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві неправомірними;

- визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій;

- визнати, що постанови про стягнення судового збору та витрат на провадження виконавчих дій №36255364 від 01.02.2013 р. винесені з порушенням чинного законодавства та ґрунтуються на недостовірних відомостях і розрахунках;

- визнати, що стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій здійснено на підставі протиправно винесених постанов від 01 лютого 2013 року і підлягають скасуванню;

- зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника;

- зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві повернути ОСОБА_2 стягнуті з її пенсії в незаконний спосіб кошти виконавчого збору в сумі 449,04 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 52,75 грн.;

- зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.;

- розподілити судові витрати у відповідності до ст.94 КАСУ".

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та долучених до позову доказів, 30 січня 2013 року головним державним виконавцем Коровайко О.С. органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №36255364 про примусове виконання виконавчого листа №2604/4548/2012, виданого 25 січня 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЖБК "Буревісник-3" боргу в сумі 4490,42 грн.

Відповідно до ст.383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал місцевих загальних судів, які винесені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства мають розглядатись в порядку ст.383 Цивільного процесуального кодексу України.

Як роз'яснено у п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень.

У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Згідно положень частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України , завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В той же час, в порядку ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України розглядаються скарги на дії або бездіяльність державної виконавчої служби у разі невиконання або неналежного виконання судового рішення, прийнятого відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Як визначено у частині першій та шостій статі 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законами не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статі 18 цього Кодексу, розглядається місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 12 вересня 2014 року за №10 "Про внесення доповнень до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року за №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5, від 14 вересня 2012 року №10 та від 30 вересня 2013 року №14", доповнено пункт 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року за №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5, від 14 вересня 2012 року №10 та від 30 вересня 2013 року №14, абзацом другим такого змісту:

"При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статі 18 КАС України)".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, адміністративний позов ОСОБА_1, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2, до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дії та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду, в частині позовних вимог, а саме: "визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій; зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.", не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а розглядаються в порядку цивільного судочинства у спосіб визначений Розділом VII "Судовий контроль за виканням судових рішень" Цивільного процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у відкриття провадження у адміністративній справі, як це передбачено п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ч.1ст.109, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах боржника ОСОБА_2, до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві про визнання дії та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби неправомірними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду, в частині позовних вимог, а саме: "визнати, що стягнення коштів з боржника здійснено державним виконавцем на підставі постанов виконавчого провадження, яке на час звернення стягнення на пенсію вже було закінчено, тобто на підставі не чинних постанов та з порушенням визначеного законодавством порядку виконавчих дій; зобов'язати державного виконавця відізвати з ПФУ документи, які стали підставою для здійснення відрахувань з пенсії боржника; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві відшкодувати ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 8000,00 грн.".

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я: