Справа № 299/4717/14а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. Справа № 876/3633/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Шавеля Р.М., Бруновської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області на постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області про визнання дій неправомірними,-

встановив:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до управління пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що 25.11.2014 року відповідач прийняв рішення за №80 комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій до чинного законодавства по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі, яким йому відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.55 "е" Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи в закладах охорони здоров'я та соціального захисту 25 років. Також вказано, що робота на посаді масажиста фізкабінету не передбачена класифікатором професій ДК 003-95. В стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років можна зарахувати період роботи на посаді фельдшера, та період з 18.02.2013р. по 14.11.2014р. на посаді сестри медичної з масажу реабілітаційного відділення поліклініки. Вважає дане рішення неправомірним та зазначає, що посада масажиста фізкабінету, займана ним в період з 02.11.1989 року і до 18.02.2013 року відноситься до середнього медичного персоналу, а тому робота наданій посаді дає право на пенсію за вислугу років. Просив позов задоволити.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2015 позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1. Визнано неправомірним та скасовано Рішення №80 від 25.11.2014 року комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій до чинного законодавства по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 в стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи в Виноградівській районній лікарні на посаді масажиста фізкабінету з 02.11.1989 року по 17.02.2013року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2014 року відповідач прийняв рішення за №80 комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій до чинного законодавства по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно ст.55 "е" Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю спеціального стажу роботи в закладах охорони здоров'я та соціального захисту 25 років.

У наведеному Рішенні зазначено, що робота на посаді масажиста фізкабінету не передбачена класифікатором професій ДК 003-95. В стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років можна зарахувати період роботи на посаді фельдшера з 25.08.1989 р. по 01.11.1989 р., та період з 18.02.2013р. по 14.11.2014р. на посаді сестри медичної з масажу реабілітаційного відділення поліклініки.

Згідно ст.55 «е» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІ1 право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи від 25 років до 30 років у закладах і на посадах затверджених КМ України.

Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (зат. Постановою КМ України від 04.11.1993р. за №909 із наст. змінами від 17.12.2012р.) передбачено право на пенсію працівників охорони здоров'я, що працювали на посадах лікарів та середнього медичного персоналу незалежно від найменування посад.

Згідно Додатку 2 «Номенклатура спеціальностей середній медичних працівників» до Положення про атестацію середніх медичних працівників, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 23.10.1991 року №146, посада «масажиста фізкабінету» не передбачена.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджено спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства Юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, передбачено, що у гафі №3 розділу «Відомості про роботу» записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників і службовців відповідно до найменування професій та посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Окрім того, апеляційний суд наголошує, що Класифікатором професій ДК 003-95 (ДК 003: 2005, ДК 003: 2010) посада «масажист фізкабінету», на якій позивач ОСОБА_1 працював з 02.11.1989 року по 18.02.2013 року, не передбачена.

Разом з тим, з трудової книжки позивача та довідки №568/06 від 17.11.2014 року вбачається, що позивача ОСОБА_1 з 02.11.1989 року призначено на посаду масажиста фізкабінету, на якій він працював до 18.02.2013 року(а.с. 5-7).

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров'я та соціального забезпечення за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років у закладах і на посадах затверджених Кабінетом Міністрів України.

Перелік закладів і установ охорони здоров'я і посад, який дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909.

У зазначеному переліку передбачено право на пенсію працівників охорони здоров'я, що працювали на посадах лікарів та середнього медичного персоналу незалежно від найменування посад.

Відтак, згідно довідки Виноградівської районної лікарні №568/06 від 17.11.2014 року посада масажиста відкоситься до середнього медичного персоналу (а.с.7).

За таких обставин, судова колегія переконана, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2015 року у справі №299/4717/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: М. В. Костів

Судді: Р. М. Шавель

Н. В. Бруновська