Справа № 702/1540/14-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 702/1540/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Діденко Т.І. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючої судді: Старової Н.Е.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті йому державної та додаткової пенсій відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ; зобов'язання відповідача з 01.01.2014 року вчинити такі дії щодо перерахунку та виплати йому пенсій відповідно до вимог ст.ст.50, 54, ст.67 Закону №796-ХІІ.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17.12.2014 року позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 14.06.2014 року залишені без розгляду.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.01.2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Також ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.01.2015 року виправлено описку в резолютивній частині вищевказаної постанови та вірно зазначено прізвище, ім'я та по-батькові позивача.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1, яке видане 08.10.2007 року Черкаською обласною державною адміністрацією.

Згідно довідки обласної МСЕК №2 серії 6 ЧК № 1126495 позивач є інвалідом 3 групи безтерміново, захворювання пов'язане з виконанням обов'язку по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 та інвалід 3 групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право відповідно до ст.54 Закону України №796-ХІІ - на державну пенсію по інвалідності, відповідно до статті 50 цього ж Закону - на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Розділ 8 Закону №796-ХІІ передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсації особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Статтею 49 Закону України № 796-ХІІ встановлено, що особам віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, виплачуються: а) державна пенсія; б) додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Нормами ст. 54 Закону України №796-ХІІ визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1. Зазначені норми поширюються на позивача.

Частиною 4 статті 54 Закону України №796-ХІІ передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими за 3 групою інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 50 Закону України №796-ХІІ, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам 3 групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.53 Закону України №796-ХІІ виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Позивач 03.12.2014 року звернувся до відповідача із вимогою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50, 54,67 Закону №796-XII.

Відповідач листом від 09.12.2014 року №4194/04 у проведенні перерахунку позивачеві відмовив, посилаючись на те, що нарахування та виплата пенсії позивача проводиться відповідно до норм чинного законодавства.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При призначенні та перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, застосування положень ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є обов'язковим.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві необхідно застосувати ст. 50 та ст. 54 Закону України № 796-Х11.

З огляду на те, що Закон №796-XII має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою КМУ відповідач неправомірно виплачував вказані виплати в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону.

Слід зазначити, що Закони України «Про державний бюджет на 2011 рік», «Про державний бюджет на 2012 рік» та «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлювали обмеження щодо виплат додаткових пенсій, доплат особам постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС та пенсії по інвалідності. Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014 року №719-VII, що набрав чинності з 01.01.2014 року (п. 1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Натомість на підставі Закону України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», який набув чинності 03.08.2014 року, «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені п.6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Також вірно враховано, що 03.08.2014 року набрали законної сили зміни до Закону України «Про Держаний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, в якому передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова управління Пенсійного фонду України в перерахунку пенсії є протиправною, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Відтак, позовні вимоги правомірно задоволено в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону №796-ХІІ з 15.06.2014 року, з урахуванням вже виплачених коштів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Відповідач як суб'єкт владних повноважень в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, належним чином не довів та не обгрунтував правомірність своєї позиції.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 12.01.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 12.01.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.