Справа № 806/1692/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Житомир справа № 806/1692/15

категорія 10.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування

встановив:

6 травня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області (далі - УПФУ в м.Житомирі) із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 330 грн 56 коп., в тому числі штрафних санкцій у розмірі 315 грн 88 коп. та пені у розмірі 14 грн 68 коп.

У позовній заяві УПФУ в м.Житомирі вказало, що у ФОП ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 330 грн 56 коп. Просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь УПФУ в м.Житомирі 330 грн 56 коп. заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.22). 26 травня 2015 року подав через канцелярію Житомирського окружного адміністративного суду клопотання про розгляд справи без його участі, у клопотанні вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.28).

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про причини неявки у судове засідання не повідомила.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між УПФУ в м.Житомирі та ФОП ОСОБА_1 регулюються Законом України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV) у редакції чинній на момент виникнення правовідносин.

Згідно з абзацом 34 частини 1 статті 1 Закону України №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до положень статей 14, 15 Закону України №1058-IV ФОП ОСОБА_1 відноситься до страхувальників та є платником страхових внесків.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону України №1058-IV, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески

Абзацом 1 частини 6 статті 20 Закону України №1058-IV встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Частиною 10 статті 20 Закону України №1058-IV передбачено, що якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону України №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином ФОП ОСОБА_1 зобов'язана була своєчасно та у повному обсязі сплачувати страхові внески.

Відповідно до частини 1 статті 106 Закону України №1058-IV, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 106 Закону України №1058-IV, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону України №1058-IV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин була встановлена відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 13 статті 106 Закону України №1058-IV Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення. Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Згідно з частиною 14 статті 106 Закону України №1058-IV рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, отримали рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатили зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний виконавчий орган Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для виконання державній виконавчій службі та страхувальнику. Суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків. Суми пені та штрафів можуть бути включені до вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування цих фінансових санкцій пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Абзацом 1 статті 15 Закону України №1058-IV встановлено, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Позивачем були прийняті рішення №1212-1214, №1217-1220 від 29 грудня 2014 року, стосовно ФОП ОСОБА_1 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, які були направлені на адресу відповідача (а.с.9-11, 14-18).

Рішенням №1212 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 4 грн 19 коп. та пеню у розмірі 1 грн 26 коп. за період з 20 січня 2006 року до 26 березня 2006 року (а.с.9).

Рішенням №1213 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 0,35 грн та пеню у розмірі 0,32 грн за період з 20 березня 2006 року до 21 червня 2014 року (а.с.10).

Рішенням №1214 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 2 грн 98 коп. та пеню у розмірі 1 грн 42 коп. за період з 20 квітня 2006 року до 21 червня 2014 року (а.с.11).

Рішенням №1217 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 5 грн 40 коп. та пеню у розмірі 1 грн 47 коп. за період з 20 лютого 2006 року до 21 березня 2006 року (а.с.14).

Рішенням №1218 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 0,31 грн. за період з 20 вересня 2005 року до 22 вересня 2005 року (а.с.15).

Рішенням №1219 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 1 грн 44 коп. та пеню у розмірі 0,45 грн. за період з 20 грудня 2005 року до 21 січня 2006 року (а.с.16).

Рішенням №1220 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 0,01 грн. за період з 20 квітня 2005 року до 2 травня 2005 року (а.с.17).

Таким чином за вказаними рішення заборгованість відповідача складає у сумі 19 грн 60 коп.

До позовної заяви додано також розрахунок суми заборгованості станом на 17 лютого 2015 року (а.с.8).

З огляду на вищевикладене, а також те, що на час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена адміністративний позов у цій частині необхідно задовольнити.

Стосовно решти суми заборгованості у розмірі 310 грн 96 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішенням №1215 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 пеню у розмірі 2 грн 59 коп. за період з 15 лютого 2011 року до 18 березня 2011 року, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV, з доданого рішення вбачається, що борг виник з 15 лютого 2011 року (а.с.12).

Рішенням №1216 від 29 грудня 2014 року нараховано ФОП ОСОБА_1 пеню у розмірі 308 грн 37 коп. за період з 17 листопада 2011 року до 13 грудня 2014 року, на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV, з доданого рішення вбачається, що борг виник з 17 листопада 2011 року (а.с.13).

Таким чином борг і пеня виникли після 1 січня 2011 року.

До 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювалися Законом України №1058-IV, яким визначалися платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Пунктом 2 частини 9 статті 106 Закону України №1058-IV, який діяв до 1 січня 2011 року, було передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З 1 січня 2011 року із набранням чинності Законом України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон України №2464-VI) зі статті 106 Закону України №1058-IV були виключені частини 1-9, які регулювали застосування до страхувальників фінансових санкцій (підпункт «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2464-VI).

Разом з тим, відповідно до абзацу п'ятого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Отже, органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо стягнення штрафних санкцій та пені, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року.

Правова позиція щодо застосування судами пункту 2 частини 9 статті 106 Закону №1058-IV була висловлена у постанові Верховного Суду України від 15 жовтня 2013 року у справі №21-318а13 та зводиться до того, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і накладені штрафні санкції, можуть бути стягнуті лише якщо вони виникли у період дії пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України №1058-IV.

Оскільки заборгованість виникла у відповідача з 15 лютого 2011 року та з 17 листопада 2011 року (а.с.12-13), тобто у період коли пункт 2 частини 9 статті 106 Закону України №1058-IV не діяв, то нарахована пеня за несвоєчасну сплату такого боргу не може бути стягнута.

Враховуючи наведене та положення частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову у частині стягнення 310 грн 96 коп.

Керуючись статями 71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області 19 грн 60 коп. заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати або направити копію постанови особам які, беруть участь у справі, та особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи інтереси чи обов'язки, за правилами встановленими статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін