Справа № 804/2378/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Царікова О.В.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 рокусправа № 804/2378/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання: Фірсік Д.Ю., за участю: представник позивача: Поєдинка О.В., представника відповідача: Семенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 р. у справі № 804/2378/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меноріта" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2014 року № форма "Р",-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Меноріта" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.11.2014 року№ ( форми "Р").

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року позов було задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення - рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 18.11.2014 року № ( форми "Р").

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що посадовими особами контролюючого органу під час перевірки оподаткування операцій з постачання металобрухту Товариства з обмеженою відповідальністю "Меноріта" було встановлено заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за лютий 2014 року на 18232,00 грн.

Позивачем безпідставно визначено операції з постачання металобрухту покупцю ТОВ "ФОРРУМЕТ" як такі що звільнені від оподаткування ПДВ, оскільки у період постачання січень - лютий 2014 року жодного нормативно - правового акту Кабінету Міністрів України, який визначив би перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ або продовжував би дію постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15 прийнято не було.

Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії, проте в період з 01.01.2014 року по 18.02.2014 року операції з постачання металобрухту покупцю ТОВ "ФОРРУМЕТ" позивач повинен був оподатковувати за звичайною ставкою ПДВ у розмірі 20 відсотків.

З огляду на наведене, контролюючий орган вважає постанову суду першої інстанції такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для її скасування та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову ТОВ "Меноріта" має бути відмовлено.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи аляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу від 17.10.2014 року № 574 відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Меноріта" (код за ) з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні операцій з реалізації відходів та брухту чорних і кольорових металів за період з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 04.11.2014 року № 600/28-01-47-36575022.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Меноріта" вимог ст.197 розділу V Податкового кодексу України, п.23 підрозділу 2 Розділу ХХ перехідних положень Кодексу, п.185.1 ст.185, п.193.1 ст.193, ст.194 з урахуванням п.10 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень Кодексу та пп.200.1, 200.2 та 200.3 ст.200 кодексу, що призвело до заниження суми ПДВ, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету у розмірі 18 232 грн. за лютий 2014 року.

На підставі акту перевірки від 04.11.2014 року №600/28-01-47-36575022 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів було прийняте податкове повідомлення-рішення від 18.11.2014 року № (форми "Р"), за яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 18232,00 грн. - за основним платежем та у розмірі 4558,00 грн. - за штрафними санкціями.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Меноріта" зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 05.08.2009 року №5047153, взято на податковий облік 06.08.2009 за №7985 та перебуває на обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів з 12.11.2012 року за № 17435, в тому числі і як платник податку на додану вартість.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА №900221 видами діяльності ТОВ "Меноріта" є: виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу (основний) (Код КВЕД 30.20); Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням (Код КВЕД 46.69); Оптова торгівля хімічними продуктами (Код КВЕД 46.75); Оптова торгівля відходами та брухтом (Код КВЕД 46.77); Неспеціалізована оптова торгівля (Код КВЕД 46.90); Відновлення відсортованих відходів (Код КВЕД 38.32).

Судом встановлено, що 09.12.2013 року між ТОВ "Меноріта" (постачальником) та ТОВ "ФОРУММЕТ" (покупцем) укладено договір поставки товару № 12213ф, за умовами якого ТОВ "Меноріта" було здійснено на підставі специфікації № 3 від 13.01.2014 року постачання відходів та брухту металів подріблених (різаних) - брухту сталевого (код УКТЗЕД ).

Позивачем були складені та видані ТОВ "ФОРУММЕТ" податкові накладні № 2 від 12.02.2014 на суму 45203,61 грн. (без ПДВ) та № 3 від 13.02.2014 року на суму 45854,10 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом лютого 2014 року здійснював операції з постачання відходів та брухту чорних та кольорових металів на користь ТОВ "ФОРУММЕТ" на підставі договору від 09.12.2013 року № 12213ф, за ставкою ПДВ - 0, що відображено у вищенаведених податкових накладних.

В означеному акті перевірки позивача посадовими особами податкового органу проаналізовано господарські операції позивача з постачання металобрухту ТОВ "ФОРУММЕТ" на підставі договору від 09.12.2013 року № 12213 ф на суму 91058,00 грн. та встановлено заниження зобов'язань з ПДВ у лютому 2014 року у розмірі 18232,00 грн., за операціями постачання відходів та брухту чорних та кольорових металів, оскільки у постанову Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року № 15, яка визначає перелік відходів та брухту чорних та кольорових металів, постачання в т. ч. імпорт яких звільняється від оподаткування ПДВ, внесено відповідні зміни стосовно дати "01.01.2015" лише 18.02.2014 року. На думку контролюючого органу, існував період у часі (з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року) протягом якого був відсутній перелік відходів та брухту чорних та кольорових металів, постачання, в т.ч. і імпорт яких звільняється від оподаткування ПДВ, проте позивачем неправомірно було застосовано режим звільнення від оподаткування ПДВ, оскільки в цей період не діяло жодного нормативно - правового акту, який би встановлював пільговий режим обкладення ПДВ подібних операцій.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності висновкам контролюючого органу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п.23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що тимчасово до 01.01.2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00). Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15 (далі - Постанова КМУ №15) було затверджено Переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово, до 01.01.2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість, згідно з додатками 1 і 2.

Зазначеною постановою було визначено переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість до 01.01.2014 року.

Законом України від 19.12.2013 року №713-VІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок окремих податків», який набрав чинності з 01.01.2014 року, внесено зміни до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, зокрема до 01.01.2015 року продовжена дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання, у тому числі операцій з імпорту, відходів та брухту чорних і кольорових металів.

Отже, дія режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість таких операцій продовжувалась і з 01.01.2014 року по 01.01.2015 року.

Висновку, що така податкова пільга не підлягала застосуванню позивачем, відповідач дійшов у зв'язку з тим, що зміни щодо строку дії Постанови КМУ №15 було внесено лише постановою КМУ від 05.02.2014 року №43, яку офіційно оприлюднено 18.02.2014 року, а отже в період з 01.01.2014 року по 17.02.2014 року відповідного нормативно-правового акту уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію постанови №15, прийнято не було.

Однак, колегія суддів не приймає до уваги висновки апелянта щодо безпідставного ненарахування позивачем податку на додану вартість за лютий 2014 року, враховуючи наступне.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту тимчасово, до 01.01.2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість» постановлено: затвердити переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту тимчасово, до 01.01.2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість згідно з додатками 1 і 2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №43 постановлено: внести зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15 та, зокрема, у назві та п.1 постанови цифри і слово « 1 січня 2014» замінити цифрами і словом « 1 січня 2015».

Постанова Кабінету Міністрів України від 12.01.2011 року №15 відповідно до інформації Офіційного сайту Верховної Ради України є чинною та не припиняла свою дію, і діє зі змінами, внесеними згідно із Постановами КМУ №9 від 11.01.2012 р. та №43 від 05.02.2014 року.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, правовий режим власності, правові засади і гарантії підприємництва, правила конкуренції та норми антимонопольного регулювання, засади зовнішніх зносин, зовнішньоекономічної діяльності, митної справи.

Виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Таким чином саме закон є єдиним нормативним актом, який регулює питання права особи в процесі здійснення відповідних суспільних відносинах.

Міністерство юстиції України листом від 30.01.2009 року № Н-35267-18 роз'яснило, що юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згіднно з ч.3 ст.113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами президента України та постановами верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України.

Таким чином, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що закріплене в законі право не може ставитися в залежність від своєчасності прийняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту на виконання самого закону.

Крім того, підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу;

Відповідно до вимог п.5.2. ст.5 Податкового кодексу України, у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Оскільки така ситуація, за якої постанова КМУ від 12.01.2011 року №15 по суті не припинила свою дію, строк, визначений в переліках відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладання податком на додану вартість, закінчився 01.01.2014 року, а зміни до переліку товару внесені лише 18.02.2014 року, породжує певну невизначеність в даних правовідносинах, суд виходить із положень зазначених вимог Податкового кодексу України та вказує, що за таких обставин пріоритетне значення мав пункт 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

Більш того, слід зазначити, що товар, операції щодо якого були проведені позивачем та, на операції з якими розповсюджується режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, містить як перелік, строк дії якого визначений до 01.01.2014 року, так і перелік, строк дії якого визначений до 01.01.2015 року.

Доказів того, чому режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість відповідно до вимог пункту 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України не може бути застосовано саме до тих операцій, які були проведені позивачем, контролюючим органом надано не було.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2015 року у справі № 804/2378/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меноріта" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2014 року № форма "Р"- залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 травня 2015 року, в повному обсязі ухвала складена 21 травня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А. Олефіренко