Справа № 2а-6548/11
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6548/11 Головуючий у 1-й інстанції: Галась І.А. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2011 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом до відповідача про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2011 позов задоволено: визнано дії управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 за 2010, 2011 роки щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат неправомірними; зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації видати розпорядження про нарахування та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010, 2011 роки з урахуванням проведених виплат; зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення у відповідності до положень ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010, 2011 роки з урахуванням проведених виплат; в задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, та інвалідом IІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам ІІ групи - п'ять мінімальних заробітних плат.

Згідно до ч. 7 ст. 48 Закону № 796 розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, щорічна допомога на оздоровлення за 2010, 2011 роки відповідачем неправомірно була нарахована і виплачена у меншому розмірі на підставі постанов КМ України, тобто з обмеженням прав позивача, порівняно з правами, встановленими положеннями статті 48 Закону № 796, а тому застосуванню підлягає саме остання, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Отже, у вищевказаний період у позивача було право на отримання підвищення до пенсії відповідно до ст. 48 Закону № 796, що вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, апелянтом в порушення вимог частин 1, 2 статті 71 КАС України не надано жодних доказів на спростування правомірності оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 24.11.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.