Справа № 754/20723/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах неправомірною; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва призначити та виплатити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах, починаючи з 15.10.2014.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2015 позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржувану постанову скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС у 1986 році, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 24.02.1998 (а.с. 7).

11.11.2013 позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії, надавши необхідний пакет документів.

09.12.2013 позивач отримав відповідь, що для призначення пенсії йому необхідно надати довідку за формою № 122, в якій мають бути зазначені періоди його роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

ОСОБА_2 зазначає, що під час аварії на ЧАЕС працював в Республіканському об'єднанні «Укршляхбуд» та був командирований для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де працював з 27.06.1986 по 20.08.1986.

На даний час Республіканське об'єднання «Укршляхбуд» ліквідоване, тому отримати довідку за формою № 122 позивач не має можливості. У зв'язку з чим він звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту його роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 27.06.1986 по 20.08.1986.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014 заяву ОСОБА_2 задоволено, встановлено факт роботи в м.Чорнобиль в період з 27.06.1986 по 25.07.1986, з 26.07.1986 по 30.07.1986, з 01.08.19896 по 05.08.1986 по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

15.10.2015 ОСОБА_2 повторно звернувся до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з метою оформлення пільгової пенсії, надавши необхідний пакет документів та рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014.

Однак, відповідач листом від 28.10.2014 відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв'язку з тим, що позивач не надав необхідних документів, а саме довідку форми 122.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач мав право на призначення державної пенсії, оскільки був безпосередньо зайнятий на роботах в зоні Чорнобильської АЕС, що підтверджується наявністю документів в матеріалах справи, а Пенсійний фонд протиправно відмовив йому в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що на даний час неможливо встановити участь позивача у ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС в зоні відчуження, оскільки позивачем не надано довідку за формою № 122, а тому позивач не має права на призначення пенсії згідно ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років.

Відповідно до ст. 65 вказаного Закону посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Згідно постанови Верховного суду України від 21.11.2006 вбачається, що єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами встановленими Законом № 796-12, у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Згідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами організаціями військкоматами, а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - місцевими Радами народних депутатів на цих територіях. Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988). У разі неможливості надання довідки за формою № 122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу, тощо. Вказане узгоджується зі змістом п. 7 п.п. «г» постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, згідно з якою замість довідки про період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122 можуть надаватися довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводилися роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах справи міститься копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та копія посвідчення про відрядження, зі змісту якого вбачається, що позивач був командирований для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 27.06.1986 по 05.08.1986.

Також, колегія суддів звертає увагу, що факт роботи позивача в м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в періоди з 27.06.1986 по 25.07.1986, з 26.07.1986 по 30.07.1986, з 01.08.19896 по 05.08.1986 встановлений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позивачем надана достатня кількість документів, що дають підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апелянта про те, що на даний час неможливо встановити участь позивача у ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС в зоні відчуження так, як позивачем не надано довідку за формою № 122 не беруться колегією суддів до уваги, оскільки замість довідки № 122 про періоди участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивачем було надано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18.07.2014, яким встановлено факт роботи позивача в м. Чорнобиль по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС в періоди з 27.06.1986 по 25.07.1986, з 26.07.1986 по 30.07.1986, з 01.08.19896 по 05.08.1986.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач мав право на призначення пенсії.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія судців вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.