Справа № 2а/0370/2963/11
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року Справа № 2а/0370/2963/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Гордійчук О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.07.2011 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні в сумі 867 225,90 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2013 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції № від 21.07.2011 року в частині застосування до підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 857 305,90 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2015 року ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2013 року та постанову Волинського окружного адміністративного суду від 21.11.2011 року скасовано у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин в частині не оподаткування отриманої частини на загальну суму 1 984 грн. (із-за невнесення позивачем до книги обліку доходів і витрат сум контрольної розрахункової операції в розмірі 1 340 грн. та суми отриманої від працівників податкової служби за придбаний товар в розмірі 680 грн.). Тому, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 року дану справу прийнято до провадження, призначено до судового розгляду та замінено відповідача по справі на його правонаступника: Ковельську міжрайонну державну податкову інспекцію на Ковельську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області.

В судовому засідання позивач та його представник уточнили позовні вимоги, просили визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2011 року в частині про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні на суму 857 305,90 грн. в решті податкове повідомлення-рішення вважають протиправним, оскільки позивачем частково сплачені штрафні санкції в сумі 9 922,52 грн. згідно наданого платіжного доручення №20 від 08.02.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної відповідачем планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання останнім вимог податкового та іншого законодавства, яка проходила з 06.11.2011 року по 11.07.2011 року включно, складено акт перевірки №000112 від 11.07.2011 року в якому зазначені необґрунтовані висновки про допущення позивачем порушень вимог п.п. 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 року №637 із змінами та доповненнями. Зазначає, що на підставі акту перевірки відповідачем 21.07.2011 року винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення №.

Вказує, що застосування до позивача штрафних санкцій за неоприбуткування готівки в касі є безпідставним, оскільки кошти, які надійшли на розрахунковий рахунок підприємця в якості оплати за проданий товар не є готівковими коштами, а тому відсутність записів щодо отримання таких коштів в Книзі обліку доходів і витрат позивача, який є платником єдиного податку не є порушенням норм, що регулюють обіг готівки. Всі отримані на розрахункові рахунки кошти були обліковані в журналах по рахунку №311 та підтверджені банківськими виписками. Факт оприбуткування коштів, які надійшли на розрахункові рахунки позивача за період з 01.04.2011р. по 30.06.2011р. підтверджує подання останнім звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи від 05.07.2011р., який містить суму, аналогічну тій, що встановлена актом перевірки - 169 500 грн. Відсутність записів в Книзі обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, який працює на умовах сплати єдиного податку в графі «Сума виручки (доходу)» може свідчити лише про порушення встановленого порядку ведення зазначеної Книги, а не неналежного оприбуткування готівки в касі.

Тому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2011 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 857 305,90 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві просили позов задовольнити з урахуванням уточнень позовних вимог, визнавши протиправним і скасувавши оскаржуване податкове повідомлення-рішення в сумі 857 305,90 грн., оскільки позивачем частково сплачені штрафні санкції в сумі 9 922,52 грн. згідно платіжного доручення №20 від 08.02.2012 року.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях позов не визнала. Суду пояснила, що Ковельською МДПІ під час проведення перевірки ПП ОСОБА_1 порушень, які б ставили під сумнів правильність визначення податкових зобов'язань не допущено, а тому підстави для визнання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування відсутні. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець Турійською районною державною податковою інспекцією 17.08.2004р., що вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №389732.

Підприємець ОСОБА_1 у 2011р. перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, що встановлено в акті перевірки від 11.07.2011р. №000112 та не заперечується сторонами.

06.07.2011року працівниками ДПА у Волинській області згідно направлень на перевірку від 06.07.2011 року №206106, 206107 була здійснена фактична перевірка магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, зареєстрований як платник податків в Турійському відділенні Ковельської МДПІ), з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Законів України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про оплату праці», Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні, Кодексу законів про працю України, про що складено акт від 11.07.2011р. №000112.

Перевіркою встановлено ряд порушень, в тому числі:

- при реалізації товару, який належить підприємцю ОСОБА_1, продавцем ОСОБА_4 не було оприбутковано суму отриманої готівки в сумі 680 грн. у відповідній книзі обліку доходів і витрат;

- на місці проведення розрахунків знаходились готівкові кошти в сумі 1304грн. (без врахування суми проведеної контрольної розрахункової операції в розмірі 680грн.), які не були оприбутковані в книзі обліку доходів і витрат;

- книга обліку доходів і витрат, пред'явлена для перевірки, містила останній запис - 24.03.2011 - 31.03.2011, підсумок за тиждень та підсумок за квартал (І квартал 2011 року), отже відсутній облік сум виручки з 01.04.2011 року по 05.07.2011 року.

Перевіркою також встановлено, що позивачем до органу ДПС подано звіт суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку від 05.07.2011 року у якому обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний (другий) квартал наростаючим підсумком з початку дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році становить 294 700 грн., в той час як за І квартал 2011 року обсяг виручки становив 125 200 грн., тобто обсяг виручки за період з 01.04.2011 року по 30.06.2011 року становить 169 500 грн. (274 700 грн. - 125 200 грн.) і дана сума не оприбуткована у відповідній книзі обліку доходів і витрат.

За результатами перевірки Ковельською МДПІ до підприємця ОСОБА_1 податковим повідомленням-рішенням № від 21.07.2011 року застосовано штрафні санкції на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» в сумі 867 225,90 грн. за порушення пунктів 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні.

В судовому засіданні встановлено, що підприємець ОСОБА_1 частково сплатив штрафні санкції в сумі 9 922,52 грн. згідно оглянутого в судовому засіданні платіжного доручення №20 від 08.02.2012 року, оскільки погодився з тим, що його найманими працівниками не було внесено до книги обліку доходів і витрат як суму готівки, отриману до проведення контрольної розрахункової операції, в розмірі 1304 грн., так і суму коштів, отриману від працівників органу ДПС за придбаний товар, в розмірі 680 грн., що свідчить про фактичне неоприбуткування отриманої готівки на загальну суму 1984 грн.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню № від 21.07.2011 року в частині застосування штрафних санкцій в сумі 857 305,90 грн. суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ №637 від 15.12.2004р. (далі - Положення) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Пунктом 2.6 Положення встановлено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до п.1.2 ст.1 вищезазначеного Положення: готівка (готівкові кошти) - грошові знаки національної валюти України - банкноти і монети, у тому числі обігові, пам'ятні та ювілейні монети, які є дійсними платіжними засобами; готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження; готівкові розрахунки - платежі готівкою підприємств (підприємців) та фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату грошей, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку; касові операції - операції підприємств (підприємців) між собою та з фізичними особами, що пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку; книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій; книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України; оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 3 Положення визначений порядок ведення касових операцій. Так, відповідно до п.п. 3.1 цього Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Пунктом 8 Порядку №599, встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат згідно з додатком №10 до Інструкції про прибутковий податок із громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993р. №12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.1993р. за №64.

Тобто, для суб'єктів підприємницької діяльності - платників єдиного податку оприбуткуванням готівки є відображення у книзі обліку доходів та витрат повної суми фактичних надходжень готівкових коштів.

Як вбачається з акту перевірки та підтверджено представником відповідача, як неоприбутковану готівку враховано виручку за ІІ квартал 2011 року в розмірі 169 500 грн., яка надійшла на розрахункові рахунки позивача та облікована в «Журналі по рахунку №311 «Розрахунковий рахунок» 2011 рік» (РБ «Аваль») і «Журналі по рахунку №311 «Розрахунковий рахунок» 2011 рік» (Приватбанк) на підставі банківських виписок, що були наявні при проведенні перевірки.

Разом з тим, судом встановлено, що жодних доказів про оприбуткування зазначеної суми виручки в касі підприємця на підставі касових ордерів, які б свідчили про надходження готівкових коштів, отримання готівки з банку за чеком та оприбуткування її в касі, представники податкового органу не досліджували і такі докази відсутні, тобто фактичного надходження готівки не відбулося, кошти перебували виключно на розрахункових рахунках у банківських установах і не відповідають визначенню готівкової виручки, в зв'язку з чим суд вважає, що факт не зазначення підприємцем суми виручки, що надійшла на його рахунки, в книзі обліку доходів і витрат не може слугувати підставою для застосування санкцій, передбачених абзацом 3 статті 1 Указу Президента України № 436/95 від 12 червня 1995 року "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" (далі - Указ № 436/95), відповідно до якої у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу - за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

При цьому судом також враховано, що отримана в перевірений період підприємцем ОСОБА_1 виручка в повній мірі відображена в поданих звітах суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за І та ІІ квартали 2011 року, які містять відмітки Ковельської МДПІ про їх отримання.

Таким чином, суд вважає безпідставним застосування до позивача штрафних санкцій, що становлять п'ятикратний розмір суми виручки, яка надійшла на розрахункові рахунки підприємця ОСОБА_1 в період з 01.04.2011р. по 30.06.2011р. і не зазначена останнім в Книзі обліку доходів і витрат, а саме в сумі 847 500грн. (169 500грн. х 5), відповідно, в цій частині податкове повідомлення-рішення Ковельської МДПІ № від 21.07.2011р. є протиправним і підлягає скасуванню.

Крім того, слід зазначити, що при проведенні розрахунку штрафних санкцій податковим органом невірно розраховано таку суму. Так, (169 500 грн. х 5 = 847500 грн.) + (1984 грн. х 5 = 9920 грн.) = 857420 грн., а не 867225,90 грн. як зазначає відповідач, тому суд приходить до висновку, що слід визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської МДПІ № від 21.07.2011 року в частині застосування до підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 857 305,90 грн. (867225,90 грн. - 9920 грн. = 857305,90 грн.).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції № від 21.07.2011р. в частині застосування до підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 857 305,90 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 158, 160, 162, 163, 181, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції № від 21.07.2011р. в частині застосування до підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 857 305,90 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 27 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич