Справа № 813/1452/15
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року № 813/1452/15

Львівський окружний адміністративний суд

в складі головуючої cудді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Петрика Р.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Попадинець Л.П., згідно довіреності,

від відповідача - Шпака В.В., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АКО Індастріс" до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю "АКО Індастріс" (далі - ТзОВ "АКО Індастріс", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) (враховуючи заяву про уточнення позову від 29.04.2015 року за вх. № 14017) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2015 року;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Жовківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області підтвердити до відшкодування суму податку на додану вартість в розмірі 3511751,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач покликається на те, що висновки податкового органу про заниження обсягу постачання по операціях на митній території України в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, що призвело до заниження залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту, не відповідає фактичних обставинам фінансово - господарської діяльності позивача. Відтак, висновки акта перевірки є необґрунтованими, а прийняте на його основі податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню. Так, позивач зазначає, що ним було здійснено умовний продаж товарів/послуг, необоротних активів в силу протиправних дій відповідача по анулюванню свідоцтва платника ПДВ12.06.2012 року. Однак, такий умовний продаж не мав відбутись ні в силу закону, ні по факту, оскільки рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ було скасовано за рішенням суду, яке набрало законної сили. І оскільки ТзОВ "АКО Індастріс" в подальшому подало до ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області уточнюючу декларацію, якою зменшило взяті на себе внаслідок вчинення умовного продажу зобов'язання, то відсутні підстави для визначення податковим органом грошового зобов'язання з ПДВ за червень 2012 року. Також позивач вважає, що ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області зобов'язане підтвердити до відшкодування суму податку на додану вартість в розмірі 3511751,00 грн., яку ТзОВ "АКО Індастріс" зазначило в уточнюючій податковій декларації з ПДВ за червень 2012 року, поданій в грудні 2014 року, так як передбачені Податковим кодексом України строки для проведення камеральної перевірки та подання до органів казначейства висновку про відшкодування ПДВ пройшли. Водночас, жодних дій, спрямованих на повернення ПДВ відповідач не вчинив і на час подання до суду позову втратив право на їх вчинення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Свою позицію виклав у письмових запереченнях, які подав до суду 21.04.2015 року, суть яких полягає в наступному. В процесі проведення перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за червень 2012 року, виявлені порушення ТзОВ "АКО Індастріс" норм податкового законодавства. Так, позивач занизив позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, що призвело до заниження залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту. Дану позапланову перевірку було проведено на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року, який поданий в грудні 2014 року. В ході перевірки позивачем не представлено документів, які підтверджують самостійно виявлені помилки, що містяться в декларації за червень 2012 року. Крім того, слід враховувати, що підприємством було самостійно визначено податкове зобов'язання за червень 2012 року, яке в подальшому не сплачено. Жодних рішень судів, які б давали право позивачу на уточнення податкового зобов'язання в сторону зменшення - немає. Щодо відшкодування ПДВ, то відповідач зазначає, що у ТзОВ "АКО Індастріс" ще не виникло право на його відшкодування, оскільки податковим органом ще не проведено перевірку правомірності отримання бюджетного відшкодування, а тому позовна вимога щодо зобов'язання ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області підтвердити до відшкодування суму податку на додану вартість в розмірі 3511751,00 грн. є передчасною і у її задоволенні слід відмовити. Додатково представник відповідача зазначив, позивач не мав права подавати уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року, оскільки таке подання мало місце в грудні 2014 року, тобто, вже після того, як ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області обревізувало червень 2012 року під час проведення планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року, оформленої актом від 19.11.2013 року. На підставі вищенаведеного представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ "АКО Індастріс", , знаходиться за адресою: 80362, Львівська область, Жовківський район, смт. Куликів, вул. Шевченка, 73. Зареєстроване 22.06.2005 року розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації, згідно державного реєстру від 22.06.2005 року № 0000548.

У період з 03.02.2015 року по 09.02.2015 року ДПІ у Жовківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області провела позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ "АКО Індастріс" () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року.

За результатами перевірки складено акт від 16.02.2015 року № 58/13-23-2201/33622032.

Проведеною перевіркою встановлено такі порушення: ст. 23, п. 50.1, ст. 50, п. 56.11 ст. 56, п. 184.7 ст. 184, п.п. 185.1, ст. 185, п.п. 188.1, ст. 188, п. 200.1, п. 200.3, п. 200.4, ст. 200 ПК України, згідно яких ТзОВ "АКО Індастріс" занижено обсяг постачання по операціях на митній території України на суму 17558755 грн., в тому числі за червень 2012 року на суму 17558755 грн., в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2012 року на суму 1606288,00 грн., завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2012 року на суму 1905463,00 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 3511751,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акта податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2015 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3511751,00 грн.

Не погоджуючись з висновками перевірки, позивачем подане заперечення на акт від 16.02.2015 року № 58/13-23-2201/33622032.

04.02.2015 року, ДПІ у Жовківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області підготувала відповідь на заперечення позивача за № 2/98/10/13-23-22-01, в яких зазначила, що позивачем не спростовано порушень, які викладені в акті від 16.02.2015 року № 58/13-23-2201/33622032, відтак, заперечення ТзОВ "АКО Індастріс" є безпідставними.

Не погоджуючись з даною відповіддю та податковим повідомленням - рішенням, ТзОВ "АКО Індастріс" звернулося з метою врегулювання даного спору до суду.

Суд при вирішенні даної адміністративної справи виходив з наступного.

ТзОВ "АКО Індастріс" було зареєстроване платником ПДВ з 24.06.2005 року по 12.06.2012 року. Свідоцтво платника ПДВ від 24.06.2005 року № 18506833 анульовано 12.06.2012 року на підставі рішення № 131 про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Відповідно до вимог п. 184.7 ст. 184 ПК України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Що і було самостійно зроблено позивачем. Так, ТзОВ "АКО Індастріс" здійснив умовний продаж товарів/послуг, необоротних активів, який відобразив в податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року.

Одночасно ТзОВ "АКО Індастріс" оскаржило рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ № 131 від 12.06.2012 року до суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2014 року у справі № 2а-6220/12/1370, залишено без змін ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2012 року, якою визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Жовківському районі №131 про анулювання реєстрації ТзОВ "АКО Індастріс" платником податку на додану вартість.

Тобто, вже станом на 27.03.2013 року (дату набрання рішенням суду в справі 2а-6220/12/1370 законної сили) позивач вже був обізнаний з тим фактом, що умовний продаж ним було вчинено внаслідок протиправного рішення відповідача (рішення від 12.06.2012 року № 131 про анулювання реєстрації платника ПДВ).

Відповідно до ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Порядок заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678. Згідно з даним Порядком, подання податкової декларації з ПДВ передбачено пунктом 46.1 статі 46 та статті 203 ПК України. Подання уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у разі якщо у майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій податковій декларації, передбачено пунктом 50.1 статті 50 ПК України.

Статтею 50 ПК України врегульовано питання внесення змін до податкової звітності. Так, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Водночас, п. п. 50.2, 50.3 ст. 50 ПК України встановлено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Вважаючи, що товариством було допущено помилку в податковій декларації з ПДВ за червень 2012 року в частині здійснення умовного продажу, ТзОВ "АКО Індастріс" 29.12.2014 року подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2012 року, змістом і метою якого було анулювання наслідків умовного продажу, а саме:

- зменшення податкового зобов'язання з податку на додану вартість за червень 2012 року в сумі 3532040,00 грн., що виникло як наслідок умовного продажу, який здійснювався позивачем в період до скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ позивача судом;

- відновлення залишку від'ємного значення податку на додану вартість у сумі 1606288,00 грн., який існував станом на 30.06.2012 року.

Даним уточненням внесені виправлення значень рядків 20.2 та 24 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2012 року.

Крім подання вищевказаного уточнюючого розрахунку, позивач 19.01.2015 року подав до контролюючого органу заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 3511751,00 грн.

У зв'язку з поданням уточнюючого розрахунку, податковим органом, в порядку п. 50.3 ПК України, проведено позапланову перевірку платника податків, якою встановлені вказані вище порушення податкового законодавства (акт від 16.02.2015 року № 58/13-23-2201/33622032)

Суд вважає правомірними дії ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області щодо призначення і проведення перевірки, оформленої актом від 16.02.2015 року № 58/13-23-2201/33622032, оскільки період, за який позивач подав уточнюючий розрахунок (а саме червень 2012 року), вже був предметом планової виїзної документальної перевірки з питань дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року, оформленої актом від 19.11.2013 року № 62/22-12/33622032.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в ході цієї планової перевірки ГУ Міндоходів у Львівській області було підтверджено правомірність відображення позивачем умовного продажу в червні 2012 року. Як випливає з матеріалів справи і пояснень представників сторін, результати такої перевірки не перебували ні на апеляційному, ні на судовому оскарженні.

Більше того, станом на момент призначення такої планової перевірки ТзОВ "АКО Індастріс" вже було обізнано з тим фактом, що рішення від 12.06.2012 року № 131 про анулювання реєстрації платника ПДВ ДПІ в Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області прийнято протиправно і таке вже було більше як пів року скасовано рішенням суду, що набрало законної сили (27.03.2013 року).

Тобто, ТзОВ "АКО Індастріс" не припиняло бути платником ПДВ.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відтак, зважаючи на всі вище встановлені обставини, з урахуванням вимог ст. 50 ПК України, суд дійшов висновку, що позивач втратив своє право на подання в грудні 2012 року уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2012 року.

Звідси, висновки податкового органу про заниження обсягу постачання по операціях на митній території України на суму 17558755 грн., в тому числі за червень 2012 року на суму 17558755 грн., в результаті чого занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2012 року на суму 1606288,00 грн., завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2012 року на суму 1905463,00 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 3511751,00 грн., є правомірними.

А, отже, правомірним і таким, що не підлягає скасуванню є спірне податкове повідомлення-рішення від 06.03.2015 року № .

Судом не беруться до уваги твердження представника позивача про наявність помилки у звітності з ПДВ за червень 2012 року, оскільки ТзОВ "АКО Індастріс" не надано жодних документів на підтвердження існування такої. Податковий кредит за червень 2012 року, підтверджений за результатами документальної перевірки, а також підтверджений в ході проведення перевірки від 16.02.2015 року, складає 1905463,00 грн.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання ДПІ у Жовківському районі ГУ ДФС у Львівській області підтвердити до відшкодування суму податку на додану вартість в розмірі 3511751,00 грн., то суд зазначає, що у разі не вчинення податковим органом дій, необхідних для повернення платником належних йому з бюджету сум ПДВ, законним способом захисту прав такого платника є стягнення з бюджету відповідної суми відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ТзОВ "АКО Індастріс" обрано не належний спосіб захисту, а тому відмовляє позивачу у даній позовній вимозі.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтю 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України, з позивача, якому відмовлено у позові, в дохід Державного бюджету України слід достягнути суму недоплаченого при подачі позову до суду судового збору в розмірі 4384,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АКО Індастріс" (, що знаходиться за адресою: 80362, Львівська область, Жовківський район, смт. Куликів, вул. Шевченка, 73) до Державного бюджету України суму недоплаченого при подачі позову до суду судового збору у розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 80 коп.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 25.05.2015 року.

Суддя Потабенко В.А.