Справа № 825/1418/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Чернігів Справа № 825/1418/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Сірого І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк Богуслав" про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 28.04.2015 звернулась з позовом до Відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції та просить суд визнати протиправною та скасувати: постанову заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М. про відкриття виконавчого провадження №47038577 від 27.03.2015; постанову про стягнення виконавчого збору від 03.04.2015, винесену в межах виконавчого провадження №47038577; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2015, винесену в межах виконавчого провадження №47038577.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що виконавчий напис не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». У виконавчому написі нотаріуса №216 від 24.03.2015 вказано, що виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Однак дата реєстрації виконавчого напису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій в самому виконавчому написі №216 від 24.03.2015 відсутня. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що звернуто стягнення на предмет іпотеки, а з матеріалів виконавчого провадження виходить, що відкрито виконавче провадження про стягнення за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто зміст відрізняється. Крім того, зазначає, що постійно мешкає за адресою, вказаною у виконавчому написі нотаріуса, а саме - АДРЕСА_1. Проте постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015, у зв'язку з неналежним направлення, отримав лише 16.04.2015. Таким чином, позивач був позбавлений можливості належним чином користуватися своїми правами як сторони виконавчого провадження з метою захисту своїх інтересів та не мав змоги вирішити питання про погашення боргу у встановлений державним виконавцем строк - до 02.04.2015.

Представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення, в яких зазначив, що 27.03.2015 винесено постанову про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадженн» копія постанови про відкриття виконавчого провадження 27.03.2015 надіслано боржнику (позивачу) рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно норм Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомлений про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. На підставі даних обставин 03.04.2014 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, а 08.04.2015 - постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Таким чином, відповідач вважає, що його дії відповідають вимогам діючого законодавства України, а позовна заява є безпідставною та необгрунтованою та просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" в судове засідання не зявився, надав до суду пояснення, в яких зазначив, що виконавчий напис від 24.03.2015 відповідає вимогам до виконавчих документів, визначених у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки відповідно до глави 11 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, про що зазначається у тексті самого виконавчого напису. У виконавчому написі від 24.03.2015 нотаріус зазначив: «Виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій», що повністю відповідає вимогам спеціальних законодавчих актів до складання виконавчих написів нотаріусами та дає чітке визначення дати набрання законної (юридичної) сили виконавчим написом нотаріуса, оскільки це зазначено перед номером 216, за яким виконавчий напис зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій. Крім того, щодо посилання позивача на невчасне отримання постанови про відкриття провадження, то вона була направлена позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27 березня 2015 року, що підтверджується на загальнодоступному сайті www.ukrposhta.ua в мережі Інтернет щодо відстеження пересилання поштових відправлень. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить до задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав», як Іпотекодержателем, та ОСОБА_2, як Іпотекодавцем, укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язання, що витікає з кредитного договору № 19/02-КР- 31/2012 від 30.05.2012, передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 яке складається з:

- земельної ділянки площею 0,1032 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- житлового будинку «А-2» з надвірними будівлями: сарай «Б-1» стіни з цегли площею 5,4 кв. м, вбиральня «б-1» стіни з цегли, гараж «Г-1» стіни з цегли площею 56,3 кв. м, колодязь «К1» із металевих труб. Загальна площа - 301,6 квадратних метрів. Житлова площа - 109,9 квадратних метрів (а.с.38-47).

24.03.2015 Соколов Олександр Євгенович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, видав виконавчий напис № 216, яким запропонував звернути стягнення на:

- земельну ділянку площею 0,1032 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться селі Клочків, Чернігівського району, Чернігівської області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- житловий будинок «А-2» з надвірними будівлями: сарай «Б-1» стіни з цегли площею 5,4 кв. м, вбиральня «б-1» стіни з цегли, гараж «Г-1» стіни з цегли площею 56,3 кв. м, колодязь «К1» із металевих труб, що знаходиться по АДРЕСА_3. Загальна площа - 301,6 квадратних метрів. Житлова площа - 109,9 квадратних метрів (а.с.16).

25.03.2015 Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» надав до Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріус Київського міського нотаріального округу від 24.03.2015 № 216 (а.с.79).

27.03.2015 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм Іваном Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47038577 з метою виконання вищезазначеного виконавчого напису (а.с.17).

03.04.2015 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм Іваном Миколайовичем винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 141486,23 грн. (а.с.18).

08.04.2015 заступником начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм Іваном Миколайовичем при примусовому виконанню винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.19).

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 1 Закону №606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 11 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону №606-XIV, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 19 Закону №606-XIV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 27 Закону №606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону №606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно частини 8 статті 54 Закону №606-XIV примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Отже, з наведених норм слідує, що підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, є невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк та без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Згідно пункту 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

В свою чергу згідно частини 1 статті 41 Закону №606-XIV витратами виконавчого провадження є витрати органів державної виконавчої служби, що пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Наведені правові норми зобов'язують боржника добровільно виконати рішення у строк, встановлений державним виконавцем та повідомити про таке виконання у цей же термін. У свою чергу, дані норми, у разі невиконання боржником рішення добровільно у встановлений державним виконавцем строк, зобов'язують державного виконавця на наступний день після закінчення відповідних строків розпочати примусове виконання рішення, тобто вчиняти певні дії, спрямовані на примусове виконання рішення.

При цьому положеннями пункту 8 частини 1 статті 49 Закону №606-XIV встановлено, що у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

У той же час слід зазначити, що перебіг строку для добровільного виконання починається з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу, покладає на відповідача обов'язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.

Відповідні висновки суду узгоджуються з положеннями статті 31 Закону №606-XIV, якою закріплено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зазначене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 23 січня 2014 року № К/9991/30356/12.

Разом з тим, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам (частина 1 статті 35 Закону №606-XIV).

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 (далі - Інструкція №74/5).

Так, згідно вимог пункту 4.1.1 Інструкції №74/5 державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення (абзац 4).

Так, на підтвердження направлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015 ВП №47038577 відповідачем надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що постанова була отримана позивачем 16.04.2015 (а.с.59 зворот).

Таким чином, відповідачем не дотримано передбаченого пунктом 4.1.1 Інструкції №74/5 обов'язку пересвідчитись у отриманні позивачем як боржником копії вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, а також факту здійснення останнім будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду.

Таким чином, беручи до уваги неналежне повідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2015 ВП №47038577, суд приходить до висновку, що Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 03.04.2015 ВП №47038577 та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2015 ВП №47038577, винесені необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення, та створили несприятливі наслідки для прав та інтересів позивача, а тому дані постанови належать скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування постанови заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М. про відкриття виконавчого провадження №47038577 від 27.03.2015 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, зокрема, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» визначено вимоги до виконавчого напису нотаріуса щодо зазначення дати набрання юридичної сили.

Відповідно до глави 11 Розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 кожній нотаріальній дії присвоюється окремий реєстровий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Нотаріальна дія вважається вчиненою з моменту внесення про це запису до реєстру для реєстрації нотаріальних дій. Запис у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій є доказом вчинення нотаріальної дії. Виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, про що зазначається у тексті самого виконавчого напису.

Статтею 52 Закону України «Про нотаріат» зазначено, зокрема, що про всі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами робиться запис у реєстрах для реєстрації нотаріальних дій після того, як нотаріус зробить посвідчувальний напис на документі або підпише документ, що ним видається.

Кожна нотаріальна дія реєструється під окремим порядковим номером. Номер. під яким нотаріальна дія зареєстрована. зазначається на документі. що видається нотаріусом, чи в посвідчу вальному написі. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п.6.6 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 N 3253/5 на документі, що видається нотаріусом, чи в посвідчувальному написі зазначається номер, за яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Дата запису в реєстрі повинна відповідати даті вчинення нотаріальної дії і даті складання документа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування постанови заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції Веремієм І.М. про відкриття виконавчого провадження №47038577 від 27.03.2015 не належить до задоволення. Оскільки у виконавчому написі від 24.03.2015 нотаріус зазначив: «Виконавчий напис нотаріуса набирає чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій», що повністю відповідає вимогам спеціальних законодавчих актів до складання виконавчих написів нотаріусами та дає чітке визначення дати набрання законної (юридичної) сили виконавчим написом нотаріуса, оскільки це зазначено перед номером 216, за яким виконавчий напис зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статті 124 Конституції України, статтями 9, 69-71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Чернігівський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 03.04.2015 ВП №47038577.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2015 ВП №47038577.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук