Справа № 815/2315/15
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2315/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року Державна податкова інспекція у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7530,48 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрована Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.05.2005 №25403. Станом на 25.03.2015 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом в сумі 7530,48 грн. Позивач зазначає, що контролюючим органом вживались заходи погашення вказаної суми боргу, а саме боржнику направлялась податкова вимога, проте відповідач податковий борг не сплатив, що стало підставою звернення позивача до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Представник позивача Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 14 травня 2015 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та здійснити в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з'явився, судова кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідача: АДРЕСА_1, повернута до суду з відміткою відповідальної особи поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою та відомості про зміну свого місця знаходження не надавав. Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) вважається, що юридична особа повідомлена про час та місце слухання справи, якщо судова повістка доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серії В01 №344558, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрована Виконавчим комітетом Одеської міської ради, як фізична особа-підприємець 07 листопада 2005 року за НОМЕР_2 (арк. справи 31).

Відповідно до довідки форми 4-ОПП від 10 листопада 2005 року № 29-02/2271, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) узята на облік в контролюючих органах 10 листопада 2015 року за № 2018/29 та перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (арк. справи 30).

Основним видом економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) є інши види роздрібної тогівлі в неспеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.19).

На підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, з 01 січня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перейшла на спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою єдиного податку у відсотках до доходу у розмірі 5%. (арк. справи 35-36).

Судом встановлено, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 були надані до ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, зокрема, №67115 від 31.01.2013, № від 08.08.2013, № від 11.11.2013, № від 10.02.2014, № від 12.05.2014 та № від 11.08.2014 сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, відповідачем самостійно визначено у загальному розмірі 7530,48 грн. (арк. справи 14-23, 26-27).

Проте, заборгованість по єдиному податку у законодавчо визначеному порядку та строки самостійно фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 сплачена не була, у зв'язку з чим у відповідача, виникла податкова заборгованість у загальному розмірі 7530,48 грн.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 означеного Кодексу платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.291.2, 291.4 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень; друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Згідно з п.п.293.1 ст.293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п.300.1 ст.300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цьогоКодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з п.122.1 ст.122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, було надіслано податкову вимогу №19382-17 від 17.09.2013.

Проте, як вбачається з облікової картки платника податків, сума податкового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 7530,48 грн. відповідачем не сплачена, що стало підставою звернення позивача до суду. (арк. справи 6-9).

Відповідно до п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами п. 41.2 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки відповідач за час судового розгляду справи у добровільному порядку борг не сплатив, сума податкової заборгованості з єдиного податку у розмірі 7530,48 грн. підлягає стягненню за рішенням суду.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.94 КАС України, а також те, що позивач відповідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 128, 158-163, 254 КАС України, Податковим кодексом України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1), заборгованість перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 7530,48 грн. (сім тисяч п'ятсот тридцять гривень 48 копійок) на р/р 0005, одержувач - УК у м. Одесі Київський район 18050400, код 38016923, банк ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, м. Одеса.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.А. Радчук