Справа № 813/384/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року № 813/384/15

14 год. 55 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О.

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - Гурняк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.12.2014 року № , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.12.2014 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та протиправним та такими, яке підлягає скасуванню. У своїх доводах позивач зазначає, що виявлені під час перевірки податковим органом порушення не відповідають дійсності, оскільки кошти які були внесені позивачем 11.04.2014 року на власний рахунок № НОМЕР_3 в сумі 81 500, 00 грн., не є його доходом від здійснення підприємницької діяльності. Вказують, що доходи позивача від підприємницької діяльності, отримані в минулих періодах та задекларовані відповідно до чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позові, просить позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмовому запереченні на позов та обґрунтовується тим, що відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця сума доходу за дев'ять місяців 2014 року становила 299050, 00 грн. Перевіркою встановлено, що 11.04.2014 року платником податків ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок підприємця внесено кошти у сумі 81500, 00 грн., яка не зазначена в книзі обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, який працює на умовах сплати єдиного податку та не врахована платником при визначені суми доходу за звітний (податковий) період - перше півріччя 2014 року. Таким чином платником порушено вимоги п. 296.1 ст. 292, п.п.293.3.1 п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України, в результаті чого донарахований єдиний податок у розмірі 4075, 00 грн., що складає 5% від не задекларованого платником доходу у сумі 81500, 00 грн.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - відповідач) проведено документально позапланову виїзну перевірку платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, РНОК НОМЕР_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 р. по 17.11.2014 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 17.11.2014 р. За результатами перевірки складено акт від 28.11.2014 року за № 495/17-02/НОМЕР_2 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено порушення:

п. 292.1 ст. 292, п.п.293.3.1 п. 293.3 ст. 293 Кодексу платнику податків донараховано єдиний податок у розмірі 4075, 00 грн.;

п. 4 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.11 № 1677 «Про затвердження форм обліку і доходів і книги обліку доходів і витрат і порядком їх ведення» неналежне ведення книги обліку доходів і витрат платників єдиного податку за 2014 рік.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «Р» від 12.12.2014 року № , яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем з єдиний податок з фізичних осіб у сумі 5093, 75 грн., з них основний платіж - 4075 грн., та штрафна санкція - 1018, 75 грн.

В акті перевірки встановлено, що «відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця сума доходу за дев'ять місяців становила 299050, 00 грн. Перевіркою встановлено, що 11.04.2014 року платником податків ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок підприємця внесено кошти у сумі 81500, 00 грн., яка не зазначена в книзі обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, який працює на умовах сплати єдиного податку та не врахована платником при визначенні суми доходу за звітний (податковий) період - перше півріччя 2014 року.».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно п. 292.1 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Підпунктом 14.1.56 п. 14.1.56 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 11.04.2014 року внесено на власний рахунок № НОМЕР_3 АТ «Райффайзен Банк Аваль» грошові кошти в сумі 81 500, 00 грн. за призначенням платежу «Внесення власних заощаджень готівкою» (квитанції та виписки по рахунку наявні в матеріалах справи).

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що джерелом походження цих коштів є доходи, отримані позивачем від здійснення підприємницької діяльності в попередніх роках, та на підтвердження цього подають податкові декларації за період з 2011 року по 2013 року.

Згідно звіту суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного внеску за 4 квартал 2011 року, обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за звітний квартал наростаючим підсумком з початку терміну дії свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному році становить 494 310, 00 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2012 рік загальна сума доходу за звітний (податковий період) становить 774350, 00 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2013 рік загальна сума доходу за звітний (податковий період) становить 1304563, 00 грн.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2014 року загальна сума доходу за звітний (податковий період) становить 299050, 00 грн.

Стосовно висновку відповідача, що дохід позивача складався із суми, внесених позивачем на власний банківський рахунок з призначення платежу «Внесення власних заощаджень готівкою» то такі доводи податкового органу не беруться до уваги, оскільки оподатковуваним доходом фізичної особи від провадження підприємницької діяльності у розумінні наведеного законодавчого припису є виручка у грошовій та натуральній формі від здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

При цьому доказів, які б свідчили про одержання позивачем спірної суми коштів саме, як виручки від продажу товарів, робіт, послуг, відповідачем не наведено.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що сам факт надходження коштів на власний (розрахунковий) рахунок ОСОБА_3 без визначення джерела надходження не може бути підставою для віднесення таких коштів до складу виручки від здійснення підприємницької діяльності.

Крім того слід зазначити, що відповідачем не подано доказів, що є виручкою (доходом в розумінні підпунктом 14.1.56 п. 14.1.56 ст. 14 Податкового кодексу України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 86, 94 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.12.2014 № ..

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору 182, 70 грн.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 26 травня 2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна