Справа № 805/1685/15-а
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. Справа №805/1685/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

час прийняття постанови: 11:50

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя: Крилова М.М.

при секретарі: Ляшко О.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Федоров І.В.

представника третьої особи - не з'явився, -

розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, третя особа - Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, третя особа - Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 22.09.2003 по 09.09.2008 року працювала лікарем виїзної бригади швидкої медичної допомоги м. Слов'янська Донецької області. На виконання наказу № 105 від 10.09.2007 року адміністрації станції швидкої допомоги про проведення медичних оглядів вона пройшла медичний огляд в КЛПЗ «ОПЛ» м. Слов'янська Донецької області в період з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року. З наказу адміністрації швидкої допомоги № 109-к/18-у від 09.09.2008 року дізналась про те, що була звільнена з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, за станом здоров'я на підставі медичного висновку № 962 від 18.08.2008 року КЛПЗ «ОПЛ» м. Слов'янська.

На запит до адміністрації лікарні про надання цього медичного висновку ЛКК № 962 від 18.08.2008 року, який був підставою для звільнення з роботи, отримала відповідь №379 від 28.02.2012 року, зі змісту якої вбачається, що крім виписки з історії хвороби №476/07 за 2007 рік, інших висновків про стан здоров'я позивача лікарня не має. На аналогічний запит до адміністрації лікарні отримала відповідь №1599 від 25.07.2013 року про те, що медичний висновок № 962 від 18.08.2008 року не видавався. На звернення до Департаменту охорони здоров'я Донецької облдержадміністрації отримала відповідь, що документом, підтверджуючим втрату позивачем працездатності за результатом обстеження з 08.10.2007 року по 18.10.2007 року, є довідка №1975 від 18.10.2007 року.

Відсутність обґрунтованих відповідей стало підставою для звернення до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ з інформаційним запитом від 17.04.2015 року про надання інформації - за чиїм запитом та ким був виданий документ, яку має назву документ, що став підставою для видання наказу про її звільнення. 29.04.2015 року була отримана відповідь №121 від 23.04.2015 року, відповідно до якої їй було відмовлено у наданні запитуваної інформації на підставі того, що Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ втратила статус юридичної особи через приєднання до КЛПЗ «ОЦЕМДМК», який і є на даний час власником цієї інформації.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправним, оскільки внаслідок них створені суттєві перешкоди для реалізації її прав та законних інтересів на доступ до інформації, що передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

На підставі наведеного просила визнати неправомірними дій відповідача в частині безпідставної відмови у задоволені запиту на інформацію та зобов'язати надати мотивовану відповідь на запит про надання публічної інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю через неможливість прибуття до судового засідання.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом №109-к/18-у від 09.09.2008 року по Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, ОСОБА_3 звільнена з посади лікаря виїзної бригади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення визначений висновок КЛПЗ «Обласної психіатричної лікарні м. Слов'янська» №962 від 18.08.2008 року.

17 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до головного лікаря Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ Зуйко В.Л. із запитом про надання публічної інформації, а саме відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» просила повідомити інформацію: який саме документ став підставою для звільнення її з роботи (за чиїм запитом, ким був виданий, яку має назву такий документ) та надати копію цього документу.

Листом №121 від 23.04.2015 року Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ повідомлено позивача, що запитувані документи на теперішній час передані на зберігання до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицина катастроф», яке і є власником запитуваної інформації, через втратою Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ статусу юридичної особи.

Позивач наполягає на порушенні відповідачем положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо ненадання належної відповіді на запит про отримання такої інформації, носієм/розпорядником якої, на думку позивача, є саме відповідач.

Положення пункту 4 резолютивної частини Пленуму Вищого адміністративного суду України від 30.09.2013 року № 11 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» встановлюють, що судам під час розгляду справ необхідно насамперед визначати, чи запитувана інформація є публічною, з урахуванням законодавчого визначення поняття публічної інформації (стаття 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено спеціальним Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі за текстом - Закон).

Право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом: надання інформації за запитами на інформацію (пункт 1 частини 1 статті 3, пункт 2 частини 1 статті 5 Закону)

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 1 статті 20 Закону).

Відповідно до ст. 12 Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону.

Статтею 13 Закону встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Визначення поняття «публічна інформація» наведено у статті 1 Закону. Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням, на думку суду, можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

- готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

- заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

- така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Синтез викладеного дає можливість зробити висновок, що визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Щодо не суб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Крім того, для з'ясування того, чи є інформація публічною, необхідно встановити підстави отримання чи створення запитуваної інформації з урахуванням того, що публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Таким чином, застосовуючи викладене до спірних правовідносин, необхідно встановити, що запитувана ОСОБА_3 інформація у запиті від 17 квітня 2015 року створена саме суб'єктом владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Як зазначалось, запит позивача про надання публічної інформації містив вимоги про повідомлення, який саме документ став підставою для її звільнення.

Як вбачається з наказу відповідача № 109-к/18-у від 09.09.2008 року, звільнення ОСОБА_3 відбулось на підставі медичного висновку № 962 від 18.08.2008 року, який виданий КЛПЗ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська».

Тобто, запитувана інформація створювалась саме Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська».

Закон України «Про психіатричну допомогу» встановлює визначення поняття «психіатричний заклад», яким є психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов'язана з наданням психіатричної допомоги.

Стаття 15 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначає, що реалізацію державної політики у сфері охорони здоров'я забезпечують:

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я;

інші центральні органи виконавчої влади, які реалізують державну політику у сферах санітарного та епідемічного благополуччя населення, контролю якості та безпеки лікарських засобів, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та інших соціально небезпечних захворювань.

Реалізацію державної політики у сфері охорони здоров'я в адміністративно-територіальних одиницях України здійснюють Рада міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації.

Разом з тим, стаття 3 Основ законодавства України про охорону здоров'я встановлює, що заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеного виходить, що Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська» є юридичною особою, а не суб'єктом владних повноважень.

Суд зазначає, що спірні правовідносини виникли між фізичною особою ОСОБА_3 та Станцією швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, яка виступає, на думку позивача, розпорядником інформації, однак позивачем не враховано, що запитувана інформації не має ознак публічної, оскільки створена юридичною особою - Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська», а не суб'єктом владних повноважень.

З огляду на зазначене суд, серед іншого, дійшов висновку, що запитувана ОСОБА_3 інформація не є публічною, оскільки вона не створювалась в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством. Тому на таку інформацію та на правовідносини, пов'язані з її поширенням, оприлюдненням, наданням тощо, не поширюються норми Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими з підстав відсутності у діях відповідача порушення права позивача на одержання публічної інформації.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 94, 159, 160, 161, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до Станції швидкої медичної допомоги м. Слов`янськ, третя особа - Департамент охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

У судовому засіданні 26 травня 2015 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови. Постанова виготовлена в повному обсязі 2 червня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набирає законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Крилова М.М.