Справа № 2027/79/2012
Суддя: Задорожна А. М.
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Московський районний суд м.Харкова
Справа № 2027/79/2012
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Задорожної А.М.

за участю секретаря Тугайбей В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Московського районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС м. Харкова ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, стягнення моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ДПС м. Харкова ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та стягнення моральної шкоди.

Позивач в судове засідання з'явився, позов підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що відповідачем безпідставно було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі 425 грн., притягнуто за порушення яке він не скоював, оскільки управляв автомобілем з пристебнутим паском безпеки та мав в наявності страховий поліс. Своїми діями відповідач завдав йому моральних страждань, які виразилися в приниженні його честі та гідності, оскільки замість звичних справ він був змушений звернутися до суду.

Відповідач у судове засідання з'явився, проти позову заперечував, просив відмовити. Пояснив, що протокол та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята ним у відповідності до закону, оскільки позивачем були порушені правила дорожнього руху, що виразилися в тому, що позивач керував автомобілем не пристебнутий паском безпеки та при відсутності страхового полісу.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, установив такі обставини.

Судом встановлено, що 07.01.2012 р. у відношенні ОСОБА_1 була складена постанова АХ 1 №214261 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої 07.01.2012 р. о 11:15 годин ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ-2103", державний номер НОМЕР_1 по вул.. Героїв Праці в районі будинку №68 в м. Харкові був не пристебнутий паском безпеки, а також не мав при собі договору (полісу) обовязкового державного страхування цивільно-правової відповідальності. Внаслідок чого допустив правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 та ч.1 ст.126 КУаАП та на нього накладений штраф в розмірі 425,00 грн.

Як випливає зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення АХ1 №329651 від 07.01.2012 року, правопорушення виразилося у тому, що водій автомобіля "ВАЗ-2103", державний номер НОМЕР_1, рухався по вул.. Героїв Праці в районі будинку №68 в м. Харкові був не пристебнутий паском безпеки, а також не мав при собі договору (полісу) обовязкового державного страхування цивільно-правової відповідальності. Своїми діями водій порушив вимоги п.2.3 та п.2.1 ПДР України.

Водій в протоколі зазначив, що працівник ДАІ зупинив його без всякої причини, паском безпеки був пристебнутий, під час складання протоколу понятих не було. Ним також надано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.01.2012 року, яка діє до 04.01.2013 року.

Відповідальність за порушення водіями транспортних засобів дорожніх знаків передбачена ч.5 ст.122 КУпАП. Суб'єктом даного правопорушення може бути лише водій. Суб'єктивна ж сторона цього правопорушення полягає в умислі або необережності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно Інструкції №111, затвердженої міністром МВС, для складання протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники ДПС повинні зупинити транспортний засіб, пред'явити фото, яким зафіксовано правопорушення, скласти протокол про адміністративне правопорушення та надати протокол для підпису та пояснень правопорушнику. У випадку відмови від підпису та незгоди з викладеним правопорушенням, запросити двох понятих.

Пункт 1.6. Розпорядження МВС України "Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису" №466 від 21.05.2009року вимагає від працівників ДПС виключити випадки складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР (фото-, відео матеріалів, показів свідків тощо).

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем не надано.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз'яснюється, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім відводів.

Судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не з'ясовано обставини, передбачені ст.280 КУпАП, у тому числі чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та чи є обставинами, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не зазначено докази в підтвердження вини позивача, не з'ясовані інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Позивачем заявлено вимога стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Свою вимогу позивач обґрунтовує, тим що відповідач своїми діями принизив його честь та гідність, оскільки позивач відмовився від гарної та високооплачуваної роботи, яка була йому запропонована.

Право на відшкодування моральної шкоди передбачено ст. 23 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода полягає відшкодуванню в разі: фізичного болю та страждань, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниження честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до розяснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обовязковому зясуванню при вирішення справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій суму позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не довів в судовому засіданні, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних страждань та з чого він виходив при оцінці заподіяної йому шкоди, що є його обовязком відповідно до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, розяснював позивачеві його права та обовязки.

Таким чином суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено, що дії відповідача призвели до приниження його честі, гідності або ділової репутації, моральних переживань, порушення нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми тощо. Позивачем не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, не проведено будь-яких розрахунків в обґрунтування розміру моральної шкоди, не подано доказів, якими підтверджується спричинення йому моральної шкоди. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8-14, 71, 94, 99, 100, 159, 160-164, 167, 185, 186 КАС України, ст. 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодисуд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Скасувати Постанову АХ1 №214261 від 07 січня 2012 року, винесену старшим інспектором ДПС м. Харкова ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 5 та ст. 126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стягнути з старшого інспектора ДПС м. Харкова ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35 грн. судового збору.

В частині стягнення моральної шкоди в задоволенні позову - відмовити.

Постанова в частині скасування постанови оскарженню не підлягає.

Постанова в частині стягнення моральної шкоди може бути оскаржена в Адміністративний Апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Задорожна А.М.