Справа № 804/19330/14
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - Кичук П.П.
представник відповідача - Лашкун А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпр Обл Зем Агенція» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним податкового повідомлення-рішення його скасування та визнання протиправними дій і зобов'язання здійснити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпр Обл Зем Агенція» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати протиправними дії Лівобережної Об'єднаної Державної податкової інспекції у м. Дніпропетровську Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» в усіх електронних баз даних, в тому числі дії з виключення з усіх електронних баз даних ДПІ ГУ Міндоходів, в тому числі в базах «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», в інформаційній базі даних «Податковий блок» та «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція», здійснені на підставі Акту № 3870/2205/38529795 від 21.10.2014 р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» під час здійснення взаємовідносин з ПП «Строй - Консалт» за квітень 2014 року, їх реальності та повноти відображення»;
- зобов'язати Лівобережну об'єднану Державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкової звітності ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» в усіх податкових базах даних, в тому зобов'язати відобразити в усіх електронних базах даних та в інформаційній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» в інформаційній базі даних «Податковий блок» та «Системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» зазначило у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року.
Ухвалою суду від 16.04.2015 року, у відповідності до ст. 55 КАС України було здійснено заміну відповідача - Лівобережну об'єднану Державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області його правонаступника - Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» № 3870/2205/38529795 від 21.10.2014 р. з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час здійснення взаємовідносин з ПП «Строй - Консалт» за квітень 2014 року, їх реальності та повноти відображення, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, яке винесено без урахування фактичних обставин справи та в порушення приписів податкового законодавства.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення на позов в обґрунтування яких зазначив про відсутність реальності здійснення господарських відносин ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» з постачальником ПП «Строй - Консалт» за період квітень 2014 року, що в свою чергу обумовлює відсутність реальності здійснення господарських відносин ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» по ланцюгу постачання - від ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» до контрагентів-покупців, що на думку податкового органу вбачається із відсутності будь-яких документів підтверджуючих виконання ПП «Строй - Консалт» послуг за укладеними договорами, встановленої незначної кількості працюючих співробітників ПП «Строй - Консалт», відсутності достатнього виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання, відсутність ліцензій, сертифікатів, дозволів ПП «Строй - Консалт», що унеможливлює виконання послуг в адресу замовника ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція».
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутності підстав для його задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпр Обл Зем Агенція» зареєстровано 15.01.2013р., що підтверджено Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Судом встановлено, що Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Лівобережна ОДПІ м. Дніпропетровська, відповідач) на підставі наказу №1046 від 13.10.2014р., згідно з обставинами визначеними п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпр Обл Зем Агенція» (далі - ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція», позивач) з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час здійснення взаємовідносин з ПП «Строй - Консалт» за квітень 2014 року.
Видом господарської діяльності позивача у період, що перевірявся, який він фактично здійснював є: діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
Вказаною перевіркою встановлено:
1. Не реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція», а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» операцій по ланцюгу з постачальником ПП «Строй - Консалт» за період квітень 2014 року на суму 46 576 грн.
2. Не реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція», а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» операцій по ланцюгу з постачальником ПП «Строй - Консалт» - ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» - контрагенти-покупці за період квітень 2014 року на суму 15 077 грн.
3. Порушення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у квітні 2014 року на суму 33 903 грн.
За результатами перевірки податковим органом був складений акт № 3870/2205/38529795 від 21.10.2014р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» під час здійснення взаємовідносин з ПП «Строй - Консалт» за квітень 2014 року, їх реальності та повноти відображення».
Судом встановлено, що між ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» (замовник) та ПП «Строй - Консалт» (виконавець) укладено договір №SK0104 від 01.04.2014р. Згідно умов договору останній укладено з метою оптимізації функціонування Замовника за рахунок концентрації ним власних ресурсів на веденні основної діяльності. Предметом договору є передача замовником виконавцю функцій з надання інформаційних та інших послуг клієнтам замовника, а також функцій з виконання робіт, обумовлених договорами між замовником та клієнтами замовника, в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконувати в інтересах замовника передані йому за цим договором функції. Виконавець зобов'язаний надавати замовнику послуги та виконувати роботи відповідно до умов цього договору. Надавати передбачені цим договором послуги та виконувати передбачені цим договором роботи силами своїх співробітників або, за необхідності, із залученням спеціалізованих сторонніх організацій. На вимогу замовника надавати останньому письмові звіти про перебіг та результати наданя послуг та виконання робіт, передбачених цим договором.
На підставі укладеного договору ПП «Строй - Консалт» виписано на адресу позивача податкові накладні від 01.04.2014 року №№ 117, 118, від 04.04.2014 року №119, від 07.04.2014 року № 120, № 121.
Також на підставі укладеного договору сторонами були складені Акти надання послуг.
Розрахунки між суб'єктами господарювання проведені у безготівковій формі, що підтверджено банківською випискою по рахунку ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція».
Також судом досліджені надані позивачем Договори про надання послуг щодо конвертації і обмінного файлу складної конфігурації у форматі xml, Договори про виконання робіт з підготовки проекту земелектрою щодо відведення земельної ділянки укладені із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ТОВ «ВЕВЕП», ОСОБА_23, ФГ «Барвінок», ОСОБА_24, СТОВ «Україна», ТОВ «Агрофірма Орільська», ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ТОВ «Агрофірма «Відродження», ОСОБА_28, ДП «Агрофірма Приорільська», СТОВ «Добробут-АГРО», ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ТОВ «Агрофірма «ОСОБА_35», ОСОБА_37, СГ ТОВ «Українка», ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46 та іншими фізичними особами, а також з ТОВ «Управзем», ТОВ «Агро», с/г ТОВ «Прогрес», ТОВ «Меркурій Миропіль», ТОВ НВП «Укргеопроект», ПП «Землі Півдня», ФОП ОСОБА_47, ПП «Нікаленд», ТОВ «Геомер», ПП «Геохора», ПП «Земсфера», ВКП «ДЕКК», ПП Агрофірма «Славутич», ТОВ «Агрофірма Гетьман», ТОВ «Інтер-С», ТОВ «Альваріум Україна», СТОВ «Вікторія», ПрАТ «Агро Союз», ТОВ «Орільський об'єднаний елеватор», СТОВ «Злагода», ТОВ «ЮМ-Ватутіно», ТОВ «Любимівка», СТОВ «Лада».
Суд зауважує, що умовами даних укладених ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» договорів не передбачено можливості виконання обумовлених договором робіт сторонніми організаціями, зокрема, ПП «Строй - Консалт».
Так, ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» на підтвердження надання послуг щодо конвертації обмінніх файлів складної конфігурації у форматі xml, роботи з підготовки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), роботи з підготовки проекту земелектрою щодо відведення земельної ділянки, послуги щодо проведення робті з приведення документації до вимог нормативних документів чинного законодавства, комплекс інформаціних послуг та супровід документів щодо термінового отримання витягу з Поземельної книги були надані Акти надання послуг за період квітень 2014 року, податкові накладні виписані ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція».
Проте на підтвердження виконання перелічених робіт саме ПП «Строй - Консалт» не було надано будь-яких письмових звітів про перебіг та результати наданя ПП «Строй - Консалт» послуг та виконання робіт, зокрема, що могли б підтвердити причетність останнього до надання вищезгаданих послуг, надання інформаційних та інших послуг клієнтам ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція», а також виконання робіт, обумовлених договорами між ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» та його клієнтами.
Крім того, згідно п.33 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: проведення землеоціночних робіт та земельних торгів.
Так, Законом України «Про землеустрій», яким визначено правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, встановлено, що видами робіт із землеустрою є: обстежувальні, вишукувальні, топографо-геодезичні, картографічні, проектні та проектно-вишукувальні роботи, що виконуються з метою складання документації із землеустрою; заходи із землеустрою - передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об'єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів; проект землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років; робочий проект землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних і технічних документів з використання та охорони земель, які вміщують розрахунки, опис, креслення технічних рішень, кошторис, реалізацію яких передбачається здійснити протягом 2-3 років.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.
Склад, зміст і правила оформлення кожного виду документації із землеустрою регламентуються відповідною нормативно-технічною документацією з питань здійснення землеустрою.
Документація із землеустрою формується і зберігається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-технічних документів, державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується:
- у паперовій формі - підписом та особистою печаткою сертифікованого інженера- землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою;
- в електронній формі - електронним цифровим підписом сертифікованого інженера-землевпорядника, який відповідає за якість робіт із землеустрою, згідно із законодавством про використання електронного цифрового підпису.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №255 від 11.04.2013р. затверджено Вимоги до технічного і технологічного забезпечення виконавців (розробників) робіт із землеустрою.
Відповідно до п.2.1 Вимог наказу №255 від 11.04.2013р. виконавець (розробник) робіт із землеустрою повинен володіти (мати у власності або в користуванні) такими засобами обчислювальної та інформаційної техніки, технічними засобами для виконання геодезичних та інших робіт при здійсненні землеустрою:
- геодезичні інструменти та обладнання для вимірювання відстаней, горизонтальних та вертикальних кутів з метою визначення координат і висот точок місцевості або геодезичний супутниковий приймач для визначення координат точок місцевості (не вимагається для виконавців робіт із землеустрою, які розробляють документацію із землеустрою, що не потребує визначення координат точок місцевості та/або координат поворотних точок меж);
- комп'ютерна, обчислювальна та інша інформаційна техніка і ліцензійне програмне забезпечення, необхідне для забезпечення технологічного процесу виконання робіт із землеустрою.
Також, у відповідності до п.3.2 Вимог документація із землеустрою, розроблена виконавцями (розробниками) робіт із землеустрою, підписується керівником суб'єкта господарювання та сертифікованим інженером-землевпорядником.
Так, ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» до матеріалів справи були надані копії кваліфікаційних сертифікати інженера-геодезиста ОСОБА_48, інженерів-землевпорядників ОСОБА_3, ОСОБА_49, що за поясненнями представника позивача є працівниками ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція».
Проте, позивачем в ході проведення перевірки, а також в ході розгляду справи не було надано ліцензії, сертифікати, дозволи ПП «Строй - Консалт» про надання послуг щодо підготовки обмінніх файлів складної конфігурації у форматі xml, роботи з підготовки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), роботи з підготовки проекту земелектрою щодо відведення земельної ділянки на адресу замовників ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція».
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для встановлення порушення платником податків правил оподаткування. Тільки встановлення мети та факту порушення встановлено порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Згідно п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент перевіряємого періоду та виникнення спірних правовідносин) передбачено податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Разом з тим, суд зазначає, що наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною підставою для визначення правильності формування податкового кредиту, оскільки, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (робіт, послуг) із метою використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства, а не саме лише оформлення відповідних документів.
Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.
Також, належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
Надаючи оцінку заявленим операціям, які відображені в податковому обліку позивача, суд зазначає, що з Актів надання послуг не вбачається інформації щодо формування вартості наданий послуг: одиниця виміру господарської операції (наданої послуги) для розрахунку вартості всього обсягу наданих послуг; вартість одиниці виміру господарської операції (наданої послуги); обсяг наданих послуг для розрахунку вартості всіх послуг; також відсутні посада особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, дані особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а саме спеціаліст, що виконував вищеперелічені роботи.
Таким чином, встановлені факти підтверджують відсутність можливості контрагента позивача - ПП «Строй - Консалт» зі свого боку виконувати умови укладеного договору.
З системного аналізу матеріалів справи суд вбачає відсутніми підстави для задоволення позову, оскільки будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Крім того, керуючись Листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
1. Рух активів у процесі здійснення господарської операції.
2. Установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції.
3. Установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Слід зазначити, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Водночас, за відсутності факту придбання послуг або в разі якщо придбані послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість, навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Таким чином, на підставі викладеного, висновок податкового органу про порушення ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у квітні 2014 року на суму 33 903 грн., знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим було правомірно нараховано ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» зобов'язання з податку на додану вартість.
Відповідно до п.п. 4.1.3 п. 4.1 ст. 4 ПК України податкове законодавство ґрунтується на принципі невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства.
Так, з метою здійснення податкового контролю податковими органами використовується інформація, що міститься в інформаційних аналітичних системах Державної податкової служби: АРМ "Пошук", АРМ "Облік платників", АРМ "Бест-Звіт", АРМ ТАХ "Облік податків та платежів", АРМ "Картка боржника", АРМ "Галузь", АРМ "Аудит", АРМ "Митниця", АРМ "Касові апарати", АРМ "Анульовані ВМД", АІС "Розширений пошук у схемах що використовуються суб'єктами господарювання з метою мінімізації об'єктів оподаткування та ухилення від сплати податків", АІС "Співставленая податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" та інші.
З 01 січня 2013 року на підставі наказу ДПС України від 24.12.2012 року № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи Податковий блок» в органах державної податкової служби запроваджена Інформаційна система «Податковий блок», до складу якої увійшли також підсистеми «Аналітична система».
Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 року № 266 (далі - Порядок).
За змістом підпунку 2.10.3 пункту 2.10 Порядку співставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією з інших джерел, а саме інформації колонки 2 розділу II Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, колонки 3 Розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість з даними Реєстру платників ПДВ, здійснюється у складі автоматизованого контролю.
Відповідно до пункту 2.14 Порядку, інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, у розрізі контрагентів підлягає співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України з метою виявлення платників ПДВ, якими занижено суму податкових зобов'язань або завищено суму податкового кредиту.
Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в описовій частині акта перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС «Аудит». По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження, та яким прийнято таке повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 4.15 Порядку, якщо платником ПДВ (постачальником) до податкових зобов'язань включено суму ПДВ меншу, ніж контрагентом (отримувачем) до податкового кредиту, працівники підрозділу оподаткування юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (постачальник), та органу ДПС, на обліку якого знаходиться платник ПДВ (отримувач), відповідно до пункту 3 статті 11, пункту 3 статті 111 Закону № 509 звертаються в письмовій формі до таких платників ПДВ щодо одержання пояснень та їх документальних підтверджень (перелік документів, що затребується у платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2 Порядку) з метою встановлення причин розбіжностей даних, що містяться у поданій ними податковій звітності з податку на додану вартість, виявлених під час камеральної перевірки, та/або за результатами автоматизованого співставлення.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Отже, питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.
Статтею 58 ПК України встановлено, що у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в електронній автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, в тому числі в у Автоматизованій інформаційній системі «Податковий Блок» та її підсистемах даних суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розрізі контрагентів може здійснюватись після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником ПДВ уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.
Крім того, у відповідності до пункту 71.1 статті 71 Податкового кодексу України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності державної податкової служби - комплекс заходів із збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання органами державної податкової служби покладених на них функцій та завдань.
Відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.
Згідно пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Отже наявна в електроній базі інформація, за умови прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення відносно платника податків, сама по собі не впливає на права та інтереси позивача, не створює для нього додаткових обов'язків та не визначає правову поведінку позивача.
Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте, рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно - правових відносин.
Також суд зауважує, що доказів коригування показників ТОВ «Дніпр Обл Зем Агенція» в базі даних, позивачем до суду не надано.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік установлено, що у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня становить - 1218 гривень.
Таким чином, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору є не менше 1 827 грн. та не більше 4 872 грн..
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені вимоги майнового характеру. Розмір майнових вимог, заявлених позивачем, становить 50 854 грн. та у даному випадку, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, (у розмірі 1,5 розміру мінімальної заробітної плати) становить 1 827 грн.
Враховуючи наведене решта суми судового збору у розмірі 1 644 грн. 30 коп. (1 827 грн. - 182 грн. 70 коп.) підлягає стягненню з позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпр Обл Зем Агенція» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання неправомірним податкового повідомлення-рішення його скасування та визнання протиправними дій і зобов'язання здійснити певні дії - відмовити у повному обсязі.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом п'яти днів.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков