Справа № 2а-1165/11
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1165/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2011 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Андрієць Д.Д.

при секретарі - Вакуленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячної основної державної пенсії по інвалідності, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.12.2010 року до суду звернулася ОСОБА_1 (надалі - позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області (надалі - відповідач) про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, зобов'язання вчинити певні дії, вказуючи, що у 1986 році вона приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, має відповідне посвідчення та безстрокову другу групу інвалідності, захворювання повязанні з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку у відповідача з 2003 року і з цього часу їй призначена щомісячна основна державна пенсія по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ (надалі - Закон №796), 18 листопада 2010 року їй стало відомо, що відповідач невірно нараховував та виплачував їй щомісячну основну державну пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків і вона звернулася до відповідача із заявою про приведення розміру її пенсії у відповідність до норм частини 4 статті 54 та частини 3 статті 67 Закону №796, виходячи з восьми кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, з підвищенням її на 12 процентів та у 3, 5 рази у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 13 липня 2004 року №894 (надалі Постанова №894) та Постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27 грудня 2005 року №1293 (надалі Постанова №1293). На що УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області відмовило їй в перерахунку призначеної пенсії з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсії.

Позивачка вважає, що такі дії відповідача є незаконними, просила суд: визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку та виплаті їй з 18 листопада 2010 року ( дня звернення) її щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст. 67 Закону №796, виходячи з восьми кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, з підвищенням її на 12 процентів та у 3, 5 рази у відповідності до Постанови №894 та Постанови №1293; зобов'язати відповідача здійснити їй з 18 листопада 2010 року (дня звернення) перерахунок та виплату її щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 2-ї групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 та ч. 3 ст. 67 Закону №796, з підвищенням її на 12 процентів та у 3, 5 рази у відповідності до Постанови №894 та Постанови №1293, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області надав письмові заперечення проти позову ОСОБА_3, посилається на те, що при

нарахуванні та виплаті позивачу основної та додаткової пенсії передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука керується постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, які визначають розмір даної пенсії. На думку відповідача, постанова Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року передбачала підвищення пенсії станом на 01.09.2004 року, а постанова Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року передбачала підвищення пенсії станом на 01.01.2006 року, тому відсутні підстави застосування вищевказаних постанов станом час розгляду даної справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти позову. Крім того, надала завірену копію розпорядження ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці від 01.01.2006 року про перерахунок пенсії позивача на підтвердження того, перерахунок пенсії, який позивач просить зобовязати провести ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці вже був здійснений 01.01.2006 року. Просила в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти позову. Просив в позові відмовити. Зазначав, що «підвищення пенсії» застосовується станом на певну дату та полягає у простому збільшенні пенсії i застосовується Кабінету Міністрів України як захід щодо підвищення рівня соціального забезпечення певної категорії громадян, яка потребує станом на певний період часу підвищення рівня пенсії. «Підвищення», як правило, носить разовий характер та застосовується станом на певну дату, на відміну від «надбавки», що носить періодичний характер i розмір якої змінюється разом зі зміною розміру пенсії. Але при перерахунку пенсії «підвищення» не тотожне «надбавці», яка є постійно діючою величиною, а тому обраховується постійно у відсотковому співвідношенні щоразу при зміні певної складової пенсії громадянина (наприклад мінімального розміру пенсії). Постанова Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року на 01.09.2004 року, та постанова Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 передбачає «збільшення» розміру пенсії, що тотожно поняттю «підвищення». При цьому на його думку позивач невірно виходить з того, що фактично ставить вимоги які охоплюються поняттям «надбавка до пенсії» на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року, які передбачають «збільшення розміру пенсії».

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти позову. Просила в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд не вбачає підстав для застосування постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року та постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року при здійсненні нарахування пенсії позивачу, оскільки з наданих представниками відповідача доказів, а саме розпорядження ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці від 01.01.2006 року про перерахунок пенсії позивача вбачається, що підвищення пенсії позивача передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року на 01.09.2004 року, та постановою Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року вже були здійснені відповідачем після прийняття вищевказаних постанов.

На даний час діючими є приписи норм ст.. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука повинен нараховувати та здійснювати позивачу виплату основної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Факт виплати відповідачем пенсії ОСОБА_3 у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком в судовому засіданні позивачем не оспорювався.

На підставі наведеного, керуючись ст.. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року, постановою Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року ст.ст. 99, 100, 128, 159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у перерахунку та виплаті щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення., а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя