Справа № 805/1996/13-а
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/34503/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Мойсюка М.І., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька (далі - Управління ПФУ) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Петровському районі м. Донецька (далі - Відділення Фонду) про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2013 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділення Фонду на користь Управління ПФУ заборгованість суми витрат по особових справах потерпілих, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території СРСР, на загальну суму 1433,37 грн.

Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість суми витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року на загальну суму 453,57 грн. основний розмір пенсії 450 грн., доставка основного розміру 3,57 грн.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем не визнані за жовтень - грудень 2012 року та не відшкодовані позивачу витрати на виплату пенсій по втраті годувальника, допомоги на поховання та щомісячну адресну допомогу по особовим справам осіб, які одержували пенсію по інвалідності (втраті годувальника) внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та суми витрат по особових справах потерпілих, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території колишніх СРСР, на загальну суму 689522,10 грн., з яких:

- сума витрат по особових справах потерпілих, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території колишніх СРСР на загальну суму 7606,28 грн., у тому числі основний розмір пенсій - 1433,37 грн., державна адресна допомога - 6172,91 грн.;

- суми витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 153280,24 грн., у тому числі основний розмір пенсій - 24256,93 грн., доставка основного розміру пенсії - 105,97 грн., державна адресна допомога - 126671,15 грн., допомогу на поховання - 176836 грн., суми витрат на доставку державної адресної допомоги - 478,19 грн.;

- суми витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму 528635,58 грн., у тому числі державна адресна допомога - 527860,67 грн., доставка державної адресної допомоги - 774,91 грн.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного Фонду України.

Статтею 81 цього Закону визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі, пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного Фонду.

Згідно пункту 4 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України та Правління Фонду Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697 (далі - Порядок), відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «;Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячно цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім і померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію, сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» (далі - Закон №1105) обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності у зв'язку із втратою годувальника, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст. 24 Закону №1105 якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. Страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутись до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно із ч. 16 ст. 34 Закону №1105 виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених п. 2 ст. 8 та ст. 9 цього Закону.

Частиною 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Крім того ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

За приписами ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.12.2012 року, у справі №2а/0570/12506/2012 позов управління Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Петровському районі м. Донецька про стягнення заборгованості по витратам по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року на загальну суму 204772,17 грн. задоволено частково.

Судами було встановлено, що на день смерті потерпілих (годувальників) утриманці не досягли 55 річного віку, були працездатними, групи інвалідності не встановлено, а також в особових пенсійних справах відсутні рішення суду про встановлення перебування на утриманні на час смерті годувальника, а тому не мають право на одержання щомісячних страхових виплат відповідно до Закону № 1105.

Крім того ст. 33 Закону № 1105 діє за умови п. 2 ч. 9 ст. 34, яка наголошує, що у разі смерті потерпілого причинний зв'язок його смерті з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів, а саме МСЕК.

Смерть особи від загального захворювання, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника не є страховим випадком, при настанні якого виникає обов'язок відповідача на відшкодування витрат, пов'язаних з похованням.

Приймаючи до уваги визначення вказаними нормативними документами підстав для проведення витрат на поховання, суди дійшли правильного висновку, що в даному випадку у Відділення Фонду не виникло обов'язку перед Управлінням ПФУ по відшкодуванню даних затрат.

Суди також дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на виплату державної адресної допомоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки такого обов'язку не встановлено законом.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.І. Мойсюк

І.В. Штульман