Справа № 814/818/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2015 р. Справа № 814/818/15
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного податку у сумі 1632,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного податку у сумі 1632,90 грн.

Відповідно до вимог ч.3 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) позивачем надіслано відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів. Згідно з п.3 ч.1 ст. 183-2 КАС України судом 13.03.2015 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по справі, яку направлено відповідачу для надання заперечення по справі або заяви про визнання позову.

Судова кореспонденція була надіслана відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

06.04.2015 року відповідач ухвалу від 13.03.2015 року про відкриття скороченого провадження отримав, про що свідчить підпис з датою про отримання кореспонденції на повідомленні про врученні поштового відправлення.

Згідно ч. 4 ст. 33 КАС України, судова кореспонденція надсилається юридичним особам - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, відповідач був належним чином сповіщений про розгляд справи, але на час розгляду справи відповідачем не подано до суду заперечення проти позову та документів на їх підтвердження чи заяви про визнання позову.

Дослідивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 22.12.2011 року , зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської міської ради, як фізична особа-підприємець, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку в державній податковій інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області з 23.12.2011 року.

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі-ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.3, 16.1.4 п.16.1ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1. ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; крім того, п.36.5, ст.36 ПК України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідальність несе платник податків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року, в якій зазначив вид підприємницької діяльності: діяльність регулярного автомобільного транспорту (КВЕД 60.21.0).

Згідно розрахунку податкового боргу по єдиному податку відповідача, останній має заборгованість зі сплати єдиного податку станом на 05.11.2013 року у розмірі 1632,90 грн. Відповідно до пп.10.1.2 п.10.1 ст.10 ПК України до місцевих податків належить, зокрема, єдиний податок.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку визначено главою І розділу XIV ПК України.

Згідно з п.291.3 ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Групи платників єдиного податку, на які поділяються суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності встановлені у п.291.4 ст.291 ПК України.

Так, п.п.298.1.1, 298.1.2., п.298.1 ст. 298 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення заборгованості) передбачено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву. Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому виписано свідоцтво платника єдиного податку.

Як вже встановлено судом, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року, в якій зазначила вид підприємницької діяльності: діяльність регулярного автомобільного транспорту (КВЕД 60.21.0).

Також, як встановлено судом, відповідачем отримано свідоцтво серії Б №121533 платника єдиного податку та розрахунок сплати єдиного податку на 2012 рік в сумі 128,76 грн. щомісячно, починаючи з січня 2012 року, та сплати єдиного податку на 2013 рік в сумі 137,64 грн., про що свідчить підпис платника податків про отримання на корінці свідоцтва.

Згідно з пп.293.1, 293.2. ст.293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктами 294.1, 294.2 ст.294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої групи є календарний рік. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Відповідно до п.295.1. ст.295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

В свою чергу, мінімальна заробітна плата у 2012 році складала у місячному розмірі з 01 січня - 1073 грн., у 2013 році з 01 січня - 1147 грн.

Таким чином, з огляду на вказані положення ПК України, згідно матеріалів справи та враховуючи розмір мінімальної заробітної плати у 2012-2013 роках, відповідач зобов'язаний сплачувати єдиний податок у 2012 році в сумі 128,76 грн. до 20 числа щомісячно; у 2013 році в сумі 137,64 грн. до 20 числа щомісячно.

Але, всупереч вказаних вимог законодавства, належні до сплати суми єдиного податку відповідачем у повному обсязі сплачено не було.

Згідно розрахунку податкового боргу , сума заборгованості зі сплати єдиного податку перед бюджетом відповідача складає 1632,90 грн., з яких за 2012 рік: ставка податку - 128,76 грн., нараховано згідно свідоцтва - 1545,12 грн. (128,76 х 12 місяців); за 2013 рік: ставка податку -137,64 грн., нараховано згідно свідоцтва -1376,40 грн. (137,64 грн. х 10 місяців), з яких часткового сплачено за 2012-2013 роки - 1223,23 грн., переплата складає - 130,00 грн. Крім того за 2012-2013 роки нарахована недоїмка у сумі - 1568,29 грн. та пеня - 64,61 грн. Відповідно до п.300.1. ст.300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судом, відповідач суму боргу у визначені строки не сплатив. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості по єдиному податку у розмірі 1632,90 грн. станом на момент розгляду справи до суду не надано. Наявність податкового боргу на час розгляду справи підтверджена податковим органом шляхом надання до суду довідки про наявність податкового боргу з податків і зборів (обов'язкових платежів), що контролюються державною податковою інспекцією у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5. ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. Судом встановлено, що позивачем було винесено податкову вимогу форми "Ф" від 09.10.2013 року №591-17, яка була направлена на адресу відповідача 10.10.2013 року. Підпунктом 20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позивач є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків і повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Отже, за відсутності добровільної сплати відповідачем заборгованості у сумі 1632,90 грн., вказана сума податкового боргу відповідача підлягає стягненню за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області є обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст.94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 86, 158 - 163,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиного податку в сумі 1632,90 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість з єдиного податку на загальну суму 1632,90 грн. (одна тисяча шістсот тридцять дві гривні дев'яносто копійок) на користь держави до місцевого бюджету на р/р 0004 в місцевий бюджет Корабельного району через банк ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, , код платежу 18050400 (єдиний податок на підприємницьку діяльність з фізичних осіб).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва