Справа № К/9991/1765/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/1765/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Мойсюка М.І., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за заявою ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року, -

встановив:

У червні 2009 року ОСОБА_4, посилаючись на положення статті 236 Кодексу законів про працю України, звернувся в суд із заявою, у якій просив стягнути з Міністерства юстиції України на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 16 грудня 2008 року по 24 квітня 2009 року.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року, в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року і прийняти нове рішення про стягнення з Міністерства юстиції України на його користь 10057 гривень.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі. Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Богунського районного суду міста Житомира від 25 вересня 2007 року по справі № 2-А-325/07, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2008 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу було задоволено. Поновлено ОСОБА_4 на посаді першого заступника начальника Житомирського обласного управління юстиції з 30 березня 2007 року та стягнуто на його користь з Міністерства юстиції України середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22783,11 гривень. Постанова суду першої інстанції в частині поновлення на роботі підлягала негайному виконанню.

20 листопада 2008 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України з листом про добровільне виконання рішення суду.

Згідно наказу Міністра юстиції України від 24 квітня 2009 року № 406/2 ОСОБА_4 було поновлено на посаді першого заступника начальника Головного управління юстиції у Житомирській області з 30 березня 2007 року та виплачено йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 22783,11 гривень.

Зі змісту листа Головного управління юстиції у Житомирській області від 28 серпня 2009 року № 6500/7 вбачається, що відповідно до наказу від 25 серпня 2009 року № 467/к ОСОБА_4 звільнено за власним бажанням з роботи з посади першого заступника начальника Головного управління юстиції у Житомирській області. При звільненні позивачеві нарахована та виплачена компенсація за час вимушеного прогулу з 16 грудня 2008 року по 23 квітня 2009 року (89 робочих днів) в сумі 19329,91 гривень.

У матеріалах справи міститься розрахунок компенсації за час вимушеного прогулу ОСОБА_4

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на те, що має право на отримання різниці між розміром виплаченої йому компенсації за час вимушеного прогулу та належним до виплати розміром, виходячи з середньоденного розміру його заробітної плати, який на день звільнення складав 330,19 гривень.

Так, положеннями статті 236 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 було затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок).

Відповідно до абзаців третього, четвертого пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Згідно абзацу першого пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні зазначеної заяви, суди попередніх інстанцій вірно застосували вказані норми Кодексу законів про працю України та Порядку, дійшовши обґрунтованого висновку, що відповідач правильно здійснив позивачеві нарахування та виплату компенсації за час затримки виконання судового рішення.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів і встановлених обставин справи, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 10 грудня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 вересня 2010 року у справі за заявою ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Мойсюк М.І.