Справа № 808/971/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року (13 год. 29 хв.)Справа № 808/971/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гудименко Я.А.,

представників:

позивача - Балабки А.В.,

відповідача - Крошки В.В.,Будревич Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальність «Запорізький завод кольорових металів» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальність «Завод кольорових металів» (далі - позивач, ТОВ «ЗЗКС») до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (відповідач, СДПІ) про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 25.01.2014 №.

В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу, зроблених в акті перевірки про порушення ТОВ «ЗЗКМ» норм Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно нараховано та перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1368,71 грн. та подано податкову звітність не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податків. Так, на момент складання акту перевірки помилки, які містились у податкових розрахунках були виправлені, а отже податковий орган повинен був аналізувати звітність з урахуванням внесених змін, а не навпаки скориставшись уточненими розрахунками вказати на допущені порушення. Висновки, які зроблені в акті перевірки мали б місце, якщо б не було внесено зміни до податкових розрахунків, а податкова встановила такі помилки при здійснені перевірки самостійно. З урахуванням вищезазначеного вважає оскаржуване рішення протиправним та просить йог скасувати.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, з підстав викладених у письмових запереченнях, зокрема зазначає, що позивачем порушено вимоги пп. 54.3.5, пп.163.1.2 п 163.1 ст. 163, абз «а», пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5, пп. 168.1.6 п. 168.1, пп. 168.4.7, п. 168.1 ст. 168 абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, розділу 3,4 Порядку 1020, у зв'язку із чим позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1704,36 грн. за несвоєчасне нарахування та перерахування до бюджету податку та подання уточненої звітності не у повному обсязі з недостовірними відомостями та помилками. На підставі вище викладеного вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 25.01.2014 № прийнято податковим органом у порядку встановленому чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Між позивачем та гр. ОСОБА_4 та підписаний договір добровільного врегулювання збитків №148/10 від 08.02.2010. Предметом указаного договору є добровільне відшкодування збитків та врегулювання будь-яких інших пов'язаних правовідносин, що виникли або можуть виникнути внаслідок ДТП. Розмірі відшкодування шкоди становить 7 756,00грн.

Указані кошти позивач виплатив гр. ОСОБА_4, що підтверджується видатковим касовим ордером від 08.12.2010.

Судом встановлено та сторонами підтверджено, що суму нарахованого та виплаченого доходу позивач у податковій звітності за 2010 рік не відобразив, податок з доходів фізичних осіб до Державного бюджету не перерахував.

Виявивши указану помилку позивач 18.04.2013 перерахував податок з доходів фізичних осіб (код платежу 11010400) у розмірі 1401,69грн., що підтверджується банківською випискою.

У серпні 2013 ТОВ «ЗЗКС» надало до СДПІ податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2013 року. У графі 4 «Сума перерахованого податку» відображена фактична перерахованого до бюджету податку у розмірі 1 401,69грн. за ознакою 126.

11.10.2013 податковим органом на адресу позивача надіслано лист № 2213/10/29-013/4, у якому просить надати пояснення щодо помилок у розрахунку за 2 квартал 2013 року, зокрема, про відсутність суми нарахованого та перерахованого доходу (гр.3а, 3) по ознаці 126. Указаний лист отриманий позивачем 24.10.2013, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

19.11.2013 ТОВ «ЗЗКС» надало до СДПІ уточнюючий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2010 року, де відобразив суму нарахованого та виплаченого доходу (гр. 3а,3) у розмірі 7 756,00грн. за ознакою доходу 14. Графи 4а, 4 (сума утриманого податку) у вказаному розрахунку позивачем не заповнювались.

Також 19.11.2013 ТОВ «ЗЗКС» надало до СДПІ уточнюючий податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2013 року, де виправив свою помилку та відобразив суму утриманого податку (гр. 4а, 4) у розмірі 1368,71 за ознакою доходу 126. Графи 3а, 3 (сума нарахованого та виплаченого доходу) у вказаному розрахунку позивачем не заповнювались.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що ТОВ «ЗЗКС» самостійно визначило суму штрафу у розмірі 5% у сумі 68,44грн., відповідно до вимог п. «б» п.50.1 ст.50 ПК України, а саме за заниження податкового зобов'язання у минулих періодах. Також підприємство нарахувало самостійно суму пені у розмірі 317,48грн. За затримку сплати податку на 867 днів. Таким чином сума податкового зобов'язання, штрафу та пені сукупно становить 1754,63грн.

Із матеріалів справи вбачається, що фактично ТОВ «ЗЗКС» сплачено 1401,69грн. за кодом платежу 11010400. В той же час, позивач вказав, що листом від 20.11.2013 №236 повідомив СДПІ, що суму переплати з податку на доходи фізичних осіб зменшено на 385,92грн. по бухгалтерському обліку.

На підтвердження вказаного позивач надав суду виписку з головної книги по бухгалтерському рахунку 6411 «Розрахунку по ПДФО», де зменшено суму переплати з податку на суму штрафу та пені.

В судовому засіданні представник відповідача з цього приводу зазначив, що ніякої переплати з податку на доходу фізичних осіб у позивача не існує, у зв'язку з тим, що в податковому обліку податку на доходи фізичних осіб не передбачено зарахування переплати на підставі довідки бухгалтерського обліку, тому що податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документу на перерахування податку.

Також у судовому засіданні представники СДПІ пояснили, що податковий орган не може встановити, чи сплачений позивачем штраф та пеня, оскільки сума, перерахована підприємством відображена лише за кодом платежу 11010400, без відмежування на сплату податку та пені.

20.11.2013 ТОВ «ЗЗКС» на адресу відповідача надіслав відповідь на лист (№236), у якому повідомив, що 08.12.2010 позивачем на користь ОСОБА_4 було виплачено 7 756,00грн., проте податок з доходів утриманий не був. У зв'язку із чим податок у розмірі 1 401,69грн. був сплачений у 2 кварталі 2013 року. Також повідомив, що уточнюючим розрахунком за 2 квартал 2013 року було зменшено суму утриманого та перерахованого податку з 1 401,69грн. до 1 368,71грн., що відповідає сумі виплаченого доходу. Також у вказаному листі позивач повідомив СДПІ, що самостійно визначив собі суму штрафу у розмірі 68,44грн. та нарахував пеню у розмірі 317,48грн.

Так, судом встановлено, що в період з 11.12.2013 по 17.12.2013, на підставі направлення від 10.12.2013 № 0289, згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 та 78.1.3 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 10.12.2013 № 340, посадовими особами СДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЗЗКС» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету ПДФО відповідно до поданого розрахунку за 2кв. 2013 року та уточнюючих розрахунків за 4 кв. 2010 року та 2 кв. 2013 року.

За результатами проведеною перевірки відповідачем складений акт від 24.12.2013 №300/29-00/36911851.

Під час перевірки встановлено та у акті зафіксовані порушення ТОВ «ЗЗКС» Порядку №1020 щодо заповнення податкових розрахунків, а саме:

у податковому розрахунку за формою 1-ДФ за 2 кв.2013 року невірно вказано ознаку доходу (замість 120 застосовано 126), відсутня сума нарахованого та перерахованого доходу (гр. 3а, 3), податковий розрахунок не відповідає порядку проведення коригувань;

у уточнюючому податковому розрахунку за 4 кв.2010 року уточнюється сума нарахованого та перерахованого доходу, але відсутня сума нарахованого та перерахованого податку (гр. 4а, 4), уточнюючий розрахунок не відповідає формі чинної на час подання, податковий розрахунок не відповідає порядку проведення коригувань;

у уточнюючому податковому розрахунку за 2 кв.2013 року невірно вказано ознаку доходу (замість 120 застосовано 126), відсутня сума нарахованого та перерахованого доходу (гр. 3а.3).

Таким чином, висновками до акту перевірки від 24.12.2013 №300/29-00/36911851 встановлено порушення ТОВ «ЗЗКС» вимог:

- пп. 54.3.5, пп.163.1.2 п 163.1 ст. 163, абз «а», пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп. 168.1.5, пп. 168.1.6 п. 168.1, пп. 168.4.7, п. 168.1 ст. 168 абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в 4 кварталі 2010 року несвоєчасно нараховано та перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1368,71 грн. із затримкою 867 днів.

Відповідальність платника податків передбачена п. 127.1 ст. 127 Розділу ІІ Податкового кодексу України.

- розділу 3,4 Порядку 1020 та п. 50.1 ст. 50, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України подано податкову звітність (податковий розрахунок за формою 1-ДФ за 2 квартал 2013 року та уточнюючих податкових розрахунків за формою 1-ДФ за 2 квартал 2013 року і за 4 квартал 2010 року) не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податків.

Відповідальність платника податків передбачена п.119.2 ст. 119 Розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки від 24.12.2013 №300/29-00/36911851, СДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № від 25.01.2014, яким позивачу збільшено суду грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1704,36 грн.

Не погоджуючись з винесеним податковим повідомленням-рішенням від 25.01.2014 № позивач звернувся до суду із вимогою про його скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 51.1 ст. 51 Податкового Кодексу України, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Згідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового Кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно зі ст. 18 Податкового Кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України передбачено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного місцевого бюджету несе юридична особа або її уповноважений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Згідно з пп. «а», «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Правила та порядок складання та подання податкових розрахунків затверджені наказом ДПА України від 24.12.2010 №1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку».

Згідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

На виконання ст. 50 Податкового кодексу України позивач повинен був надати уточнений розрахунок за 4 кв. 2010 та відобразити у ньому виплачений дохід та податок (гр. 3а, 3, 4а, 4). З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відображення податку у розрахунку за 2013 рік є не вірним. Крім того, позивачу необхідно відобразити не тільки податок, а й суму нарахованого штрафу. Так, в порушення вимог п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, позивачем відображено тільки суму податку у розмірі 1368 грн.

Відповідальність за податкові правопорушення в частині неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку передбачена п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України.

Положеннями ст. 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що податкове правопорушення це діяння яке посягає на важливі для держави суспільні відносини, порушення яких є шкідливим як для держави так і суспільства.

Протиправність податкового правопорушення є діянням, яке призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених ПК України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковим кодексом України вимагається від податкових агентів своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку, своєчасно подавати у строки податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування та усувати самостійно виявлені помилки.

Крім того, з 01.01.2014 пункт 119.2 ст.119 Податкового кодексу України викладений в новій редакції і передбачені цим пунктом штрафи застосовуються у разі, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку.

Так судом встановлено та представниками відповідача підтверджений факт сплати позивачем податку. Тобто, помилки, які містяться у податковій звітності не призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку, а тому застосування у даному випадку штрафу, відповідно до ст. 119 Податкового кодексу є неправомірним, а тому, відповідно, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України не нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Так, відповідно до розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки ТОВ «ЗЗКМ» від 24.12.2013 № 300/29-00/36911851 повторність вчинення порушення аргументована прийняттям СДПІ податкового повідомлення - рішення від 27.12.2013 № на підставі акту перевірки від 08.11.2013 року №215/29-10/36911851.

У зв'язку із чим, ухвалою суду від 02.04.2015 провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у справах №808/1603/13-а та № 808/416/14.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2014 № 808/416/14 адміністративний позов ТОВ «ЗЗКМ» задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 27.12.2013 № . Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 по справі № 808/416/14 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.03.2014 залишено без змін.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2015 по справі № 808/1603/13-а у задоволенні позову ТОВ «ЗЗКМ» відмовлено. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 апеляційну скаргу ТОВ «ЗЗКМ» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 30.01.2013 № .

Таким чином, на підставі вищевикладеного, податкове повідомлення - рішення від 25.01.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями - 1704,36 грн. підлягає частковому скасуванню в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1362,18 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до заявлених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.01.2014 №, винесене Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів, у частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1362,18 грн.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Запорізький завод кольорових металів» () на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 182,70грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник