Справа № 2а-349/11
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-349/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2011 року. Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1,-

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання дій незаконними та про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 1987 році приймала участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та має дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії серії А №296894 від 28.03.96 року. З 1990 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області (надалі відповідач) і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю згідно ч.1 ст. 51 Закону №796.

В червні 2010 року їй стало відомо, що відповідач з 01 січня 2005 року не нараховував та не виплачував їй щомісячне додаткове збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний наступний рік роботи понад 15 років стажу і вона звернулася до відповідача із відповідною заявою про нарахування та виплату за вищевказаний період її щомісячної доплати за наднормативний стаж роботи згідно до норм п. 2 статті 56 Закону №796, з врахуванням виплачених їй за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи згідно а. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від , 09.07.2003 року №1058-УІ та отримала відмову від відповідача.

Крім того, їй стало відомо, що відповідач з 01 січня 2005 року також невірно нараховував та виплачував їй додаткову пенсію і вона звернулася до відповідача із заявою про приведення розміру її додаткової пенсії у відповідність до норм а. 1 ст. 51 та. ч. 3 ст. 67 Закону №796, залежно від зміни 30 % розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на час виплати пенсії за цей період. На що УПФУ Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області відмовило їй в перерахунку призначеної додаткової пенсії з огляду на відсутність підстав такого перерахунку та правомірність визначення розміру додаткової пенсії.

Відповідач вважає, що при нарахуванні та виплаті пенсії за цей період застосовується мінімальна пенсія за віком в сумі 19 грн. 91 коп., встановлена постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету»від 3 січня 2002 року № 1, де і встановлені чорнобильцям певні обмеження щодо розмірів виплати пенсій: мінімальної державної основної та додаткової. Крім того відповідач вважає, що певні обмеження виплат чорнобильцям додаткових пенсій були також встановлені пунктом 4 Постанови КМУ №1 530 від 28.05.2008 року.

Вважає, що такі дії відповідача є незаконними.

Просила визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 25 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в нарахуванні та виплаті їй щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент її заробітку за кожний повний рік стажу її роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист «громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести їй з 01 січня 2005 року перерахунок її щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 2, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, з виключенням перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно, відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити їй з 01 січня 2005 року щомісячну доплату до її пенсії за кожний повний рік стажу моєї роботи понад 15 років шляхом збільшення пенсії на 1 процент його заробітку за кожний рік її роботи понад 15 років але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, відповідні виплати провести за вищевказаний період з урахуванням виплачених їй за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж: роботи згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 9.07.2003 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Позивач в 1987 році приймала участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та має дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії серії А №296894 від 28.03.96 року. З 1990 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області (надалі відповідач) і отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю згідно ч.1 ст. 51 Закону №796.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи загальний стаж складає 30 років 10 місяців 23 дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі №796-ХІІ.

Відповідно до ст. 51 Закону №796-ХІІ у редакції що діяла на момент виникнення спірних відносин, особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком. Позивач отримував додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірах нижчих, ніж встановлено законом.

Суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання додаткової пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування ».

Щодо доводів відповідача стосовно неправомірного посилання позивача на ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон N 1058-IV) суд зазначає наступне.

З 01.01.2004р. та по теперішній час розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону N 1058-IV, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд вважає безпідставними доводи, щодо здійснення нарахування пенсії позивачу виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 19,91 грн.

З огляду на викладене суд не бере до уваги положення ч.3 ст. 28 Закону N 1058-IV, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 51 Закону N 796-XII.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону N 796-XII, яка набрала чинності 31.10.06р., у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону N 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»є спеціальним Законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За приписами ч.2 ст. 56 цього Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, .3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше не вище 85 процентів заробітку.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин норми спеціального Закону та права позивача на збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 15 років стажу.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Слід визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в нарахуванні та виплаті їй щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент її заробітку за кожний повний рік стажу її роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести їй з 01 січня 2005 року перерахунок її щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 3, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, з виключенням перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно, з урахуванням вже проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити їй з 01 січня 2005 року щомісячну доплату до її пенсії за кожний повний рік стажу її роботи понад 15 років шляхом збільшення пенсії на 1 процент його заробітку за кожний рік її роботи понад 15 років але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням виплачених їй за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи.

Керуючись ст.ст. 14, 27, 57-59, 60-61, 208-209,212-215, 218 ЦПК України, суд, ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці про визнання дій незаконними та про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в перерахунку ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи із 30 відсоткового розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області в нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 щомісячного додаткового збільшення пенсії на 1 процент її заробітку за кожний повний рік стажу її роботи понад установлений для неї мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії в повному розмірі відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області провести їй з 01 січня 2005 року перерахунок ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як особі, віднесеної до категорії 2, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ч. 1 ст. 51 та ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, з підвищенням розміру вказаної пенсії у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного відповідним законом, з виключенням перерахунку з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року включно, з урахуванням вже проведених виплат.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м. Кременчуці Полтавської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01 січня 2005 року щомісячну доплату до її пенсії за кожний повний рік стажу її роботи понад 15 років шляхом збільшення пенсії на 1 процент його заробітку за кожний рік її роботи понад 15 років але не вище за 75% заробітку, відповідно до вимог п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням виплачених їй за цей період сум щомісячних доплат за понаднормативний стаж роботи.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області на користь держави судові витрати 3 грн.40 коп. .

Постанова підлягає зверненню до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Харківським Апеляційним Адміністративним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя :