Справа № 761/37030/14-а
Суддя: Осаулов А. А.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/72/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А., Чайка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства «Екофільтр» до Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-Комплекс-Тира» про визнання відсутності повноважень та визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року в провадження судді Шевченківського районного суду м.Києва Осаулова А.А. надійшла адміністративна справа за позовом директора Малого приватного підприємства «Екофільтр» до Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-Комплекс-Тира» про визнання відсутності повноважень та визнання дій протиправними.

Під час розгляду справи 06.02.2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги, згідно яких просив суд встановити відсутність повноважень Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у вчиненні ним дій виконавчого характеру згідно з Законом України «Про виконавче провадження» та просив визнати дії Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 07 серпня 2008 року по демонтажу металевої огорожі структурного підрозділу Малого приватного підприємства «Екофільтр» бази відпочинку «Райдуга» за адресою вулиця Черноморська, 91-А село Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, - протиправними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення вказаних вимог законодавства Миколаївський сільський голова Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1 (надалі по тексту - Відповідач) 07 серпня 2008 року як посадова особа, керуючи працівниками КП «Добробут» та охоронної фірми «Охорона-Комплекс-Тира» (надалі по тексту третя особа), вчинив дії по демонтажу металевої огорожі структурного підрозділу Малого приватного підприємства «Екофільтр» бази відпочинку «Райдуга» за адресою вулиця Черноморська, 91-А село Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області (надалі по тексту підприємство очолюване позивачем), заподіявши матеріальних збитків позову. Вказані дії відповідач вчинив з метою перешкоджання у користуванні належною позивачу земельною ділянкою та з метою змусити позивача відмовитись від бази відпочинку «Райдуга» всупереч ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 03.12.2007 року про зупинення дії рішення Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №376 від 12.07.2007 року «Про вилучення з користування земельної ділянки рекреаційного призначення площею 1,525 га».

Крім того, в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ігнорування при вчиненні вищеозначених дій відповідачем вимог рішень господарського суду Одеської області від 25.10.2006 року, що залишена без змін рішенням Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 року, та постанови державного виконавця від 01.10.2007 року, якими було зобов»язано відповідача не чинити перешкод у користуванні МПП «Екофільтр» земельною ділянкою площею 3,05 га, на якій розташована база відпочинку «Райдуга». Відповідач при знесенні огорожі вказаної бази відпочинку, що належить позивачу, перейняв на себе функції державного виконавця, маючи намір захопити земельну ділянку позивача. Вказані дії відповідача є протиправними та вчиненими ним з перевищенням наданих йому повноважень та всупереч ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», а тому позивач звернувся із захистом своїх порушених прав із цим позовом до суду.

В судовому засіданні директор МПП «Екофільтр» Затильний В.П. вимоги уточненої позовної заяви підтримав та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Відповідач в судове засіданні не з»явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, але від виконуючого обов»язки Миколаїівського сільського голови Білгород-Дністровського району Лампіга Л.Л. надійшли заперечення проти позовної заяви, де просили розглядати справу у їх відсутність. У цих запереченнях виконуючий обов»язки голови зазначив про необхідність застосування строків позовної давності у цій справі згідно ст.ст.99, 100 КАС України та вказав, що з 2010 року на посаді голови сільради ОСОБА_1 вже не працює, а тому позов пред»явлено не того відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання також не з»явився та про причини неявки суд не повідомив.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що 07.08.2008 року о 08.30 год. до північних воріт бази відпочинку ..Райдуга'" під»їхав на автомобілі сільський голова ОСОБА_1 та працівники ГК „Лагуна" ОСОБА_4, ОСОБА_5 та директор комунального підприємства (КП) „Добробут-3" Бахчиванжи Іван Федорович. Потім він почув звук металорізальих інструментів, тому піщов на шум і побачив на дорозі Миколаївського сільського голову ОСОБА_1, його рідного брата ОСОБА_7, працівників та директора КП „Добробут-3". працівників ГК „Лагуна", працівників з інших населених пунктів, місцевих депутатів, охоронців з собаками. В цей час сільський голова ОСОБА_1 особисто керував процесом демонтажу огорожі, давав вказівки працівникам КП „Добробут-3", охоронцям з собаками, працівникам ГК „Лагуна". Крім того, 07.04.2010 при розгляді справи № 1-90 за скаргою потерпілої ОСОБА_8 в порядку ст. 27 КПК України (приватного обвинувачення) на питання представника потерпілої ОСОБА_2 до директора комунального підприємства ОСОБА_6: „Хто наказав Вам демонтувати металеву огорожу бази відпочинку „Райдуга"? ОСОБА_6 відповів: „07.08.2008 в 7 часов утра в помещении Николаевского сельсовета ОСОБА_1 лично дал мне наряд на демонтаж металлического ограждения базы отдыха „Радуга''.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що 07 чи 08.08.2008 року він був присутній в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області під час демонтажу паркану бази відпочинку «Райдуга» та сам бачив як сільський голова ОСОБА_1 керував процесом демонтажу огорожі вказаної бази відпочинку, а саме працівниками, які зрізали паркан, він все це організував та реалізував.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що в 2008 році вона відпочивала на базі відпочинку «Радуга» в селі Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області та бачила як знімали паркан. Зокрема, сам сільський голова ОСОБА_1 керував людьми, що зрізали огорожу і там була охоронна фірма, працівники якої також слухали вказівки ОСОБА_1, і охороняли людей, що зрізали паркан.

Вислухавши представника позивача та свідків, дослідивши заперечення представника сільської ради та зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в травні 2009 року позивач МПП «Екофільтр» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із позовом до Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Охорона-Комплекс-Тира» про визнання відсутності повноважень та визнання дій протиправними.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 20.04.2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського Апеляційного суду від 20.10.2010 року, вказаний позов було залишено без змін.

Між тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2011 року вказані судові рішення було скасовано та справу передано на новий судовий розгляд.

Під час нового судового розгляду судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що МПП «Екофільтр» набуло право власності на 1/2 частку майна бази відпочинку „Райдуга" на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25.10.1993 року із акціонерним комерційним агропромисловим банком „Україна", а на іншу ? частку вказаної бази відпочинку - на підставі договору купівлі-продажу від 17.01.2003, укладеного Позивачем з державним підприємств „Рівнеліспостач" (а.с.5-9, 14-15).

Згідно ст.128 Цивільного кодексу УPCP (1963 року) Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до абзацу 3 ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (01.07.2004 N 1952-IV) права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З врахуванням наведеного, наявність договорів купівлі-продажу майнового комплексу бази відпочинку «Райдуга» від 25.10.1993 року та від 17.01.2003 року та відповідних актів прийому передачі вказаної бази та її майна вказує на існуюче право власності на вказаний майновий комплекс МПП «Екофільтр».

Крім того, судом встановлено, що МПП «Екофільтр» отримало у користування земельну ділянку згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 1,5 га від 26 грудня 2001 року І-ОД № 000146, виданого МПП „Екофільтр" на підставі рішення Миколаївської сільської ради №289-ХХШ від 17.10.2001 року, зареєстрованого Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 5 (а.с.10-13).

У зв'язку з придбанням МПП „Екофільтр" ? частки майна бази відпочин „Райдуга" в ДП „Рівнеліспостач" та наданням вказаним підприємством згоди на переоформлення земельної ділянки 3,05 га МПП „Екофільтр", на якій розташована база відпочинку „Райдуга", 17.10.2003 року Миколаївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області прийняла рішення № 150-XXIV „Про дачу згоди МПП „Екофільтр" на розробку технічної документації та проекту відведення земельної ділянки площею - 3,05 га в натурі для передачі в оренду (а.с.16, 196, 197).

В подальшому на підставі отриманих документів та висновку державної експертизи № 680-06 від 18.05.2006 року на „Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки малому приватному підприємству „Екофільтр" у довгострокову оренду строком на 49 років для розміщення та обслуговування будівель споруд бази відпочинку „Райдуга" в с. Миколаївка на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області позивач звернуся до Миколаївської сільської ради про затвердження проекту землеустрою та отримав згоду на це.

Вказані висновки суду щодо наявності законного права на користування МПП «Екофільтр» земельною ділянкою площею - 3,05 га, на якій розташована база відпочинку «Райдуга», встановлено та підтверджено рішенням Господарського суду Одеської області від 25.10.2006 року, що змінена рішенням Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2007 року, та постановою державного виконавця від 01.10.2007 року, якими було зобов»язано відповідача (сільську раду) не чинити перешкод у користуванні МПП «Екофільтр» земельною ділянкою площею 3,05 га, на якій розташована база відпочинку «Райдуга» (а.с.34, 60-68).

Крім того, вказаними судовими рішеннями було скасовано ряд рішень Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району якими було скасовано попередні рішення про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою МПП «Екофільтр» та зобов»язано сільську раду не чинити перешкод вказаному підприємству у користуванні земельною ділянкою.

Більше того, рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2008 року, залишеного без змін постановою Вищого Господарського суду України від 26.05.2009 року було відмовлено в задоволенні позову Миколаївської сільської ради про зобов»язання МПП «Екофільтр» звільнити земельну ділянку 1,525 га та встановлено факт розташування бази відпочинку «Райдуга» на земельній ділянці 3,05 га , а тому з врахуванням вимог ст.ст.181, 321 ЦК України і належність вказаної земельної ділянки позивачу (а.с.112-116).

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Незважаючи на вказані обставини, рішенням сесії Миколаївської сільської ради від 12.07.2007 року було вилучено із користування МПП «Екофільтр» земельну ділянку площею 1.525 га в с.Миколаївка по вул..Чорноморській, 91а та переведено її в землі запасу (а.с.17).

Між тим, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду за клопотанням Позивача про забезпечення позову від 03.12 2007 у справі № 2а-2402/07 було зупинено дію вказаного рішення Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 376-У від 12.07.2007 року „Про вилучення з користування земельної ділянки рекреаційного призначення загальною площею 1,525 га» (а.с.210).

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Між тим, при наявності вказаної ухвали про забезпечення позову від 03.12.2007 року, виконкомом Миколаївської сільської ради 03.07.2008 року було прийнято рішення про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1,525 га, що була вилучена рішенням сільської ради №376 від 12.07.2007 року із користування МПП «Екофільтр» в комунальну власність сільської ради та вказано про проведення демонтажу огорожі на даній земельній ділянці силами КП «Добробут-3» (а.с.86).

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає про порушення з боку Миколаївського сільського голови ОСОБА_1 як посадової особи органу місцевого самоврядування своїх посадових обов»язків та вчинення ним як головою села дії по організації демонтажу огорожі бази відпочинку «Райдуга» 07.08.2008 року в с.Миколаївка по вул..Чорноморська,91а, на виконанням прийнятих сільською радою рішень від 03.12.2007 року та від 03.07.2008 року про вилучення земельної ділянки та демонтаж огорожі.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони на підставі в межах і у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно.

Факт демонтажу огорожі бази відпочинку «Райдуга» 07.08.2008 року в с.Миколаївка по вул..Чорноморська, 91а, саме силами Комунального підприємства «Добробут-3» було встановлено в судовому засіданні з досліджених та перевірених в судовому засіданні показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_2, висновків будівельно-технічного дослідження встановлення вартості матеріальної шкоди майну МПП «Екофільтр» №81/10 від 20.10.2008 року із фототаблицею та актами відеозапису і його фототаблиці (а.с.18-33, 121-125, 140).

Також, в судовому засіданні з показань вказаних свідків, заперечень відповідача від 19.04.2010 року (а.с.137) та листа до позивача від 02.07.2008 року (а.с.139) вбачається про фактичне невизнання відповідачем права користування земельною ділянкою , на якій розташована база відпочинку «Райдуга».

Вимогами ч.1, 3 ст.86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на дослідженні та проаналізовані в судовому засіданні вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку та вважає доведеним позивачем факт здійснення відповідачем - Миколаївським сільським головою Білгород-Дністровського району ОСОБА_1, саме як посадовою особою органу місцевого самоврядування, у робочий день та час 07.08.2008 року керівництвом дій працівниками КП «Добробут-3» під час виконання ними робіт по демонтажу огорожі бази відпочинку «Райдуга» в с.Миколаївка Білгород-Дністровського району, тобто участь у демонтажі вказаної огорожі на виконання прийнятих сільською радою рішень від 12.07.2007 року про вилучення із користування МПП «Екофільтр» земельної ділянки площею 1.525 га в с.Миколаївка по вул..Чорноморській, 91а та переведено її в землі запасу та від 03.07.2008 року про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1,525 га, що була вилучена рішенням сільської ради №376 від 12.07.2007 року із користування МПП «Екофільтр» в комунальну власність сільської ради силами КП «Добробут-3».

В силу положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина 4 статті 71 КАС України). Зважаючи на те, що відповідач не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обгрунтування правомірності своїх дій щодо вчинення ним дій по організації знесення огорожі МПП «Екофільтр», тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

При прийнятті вказаного рішення судом також враховано, що постановою Одеського апеляційного Адміністративного суду від 19.11.2009 року було визнано протиправним та скасовано рішення Миколаївської сільської ради Білгород-/Дністровського району Одеської області №376 від 12.07.2007 року «Про вилучення у МПП «Екофільтр» земельної ділянки реакційного призначення площею 1,525 гав с.Миколаївка, вул..Чорноморська, 91а» (а.с.118-119)

У відповідності до вимог ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням наведеного, з метою належного захисту прав позивача суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача згідно п.2 резолютивної частини позову від 06.02.2015 року, а саме : визнати протиправними дії Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1, що були вчинені ним 07 серпня 2008 року по демонтажу металевої огорожі структурного підрозділу Малого приватного підприємства «Екофільтр» бази відпочинку «Райдуга» за адресою вулиця Черноморська, 91-А село Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області.

В той же час, розглядаючи вимоги п.1 резолютивної частини позову від 06.02.2015 року у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки, незважаючи на встановлення протиправності дій відповідача, позивачем протягом усього часу розгляду справи не було уточнено чи конкретизовано його вимоги в цій частині, а з огляду на їх формулювання суд самостійно не вправі встановити порушення саме якого пункту чи частини ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мав на увазі позивач щодо встановлення відсутності повноважень відповідача на вчинення ним дій виконавчого характеру та згідно якої статті Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, позовні вимоги МПП «Екофільтр» підлягають частковому задоволенню в частині п.2 позовних вимог за викладених судом обставин, що також є належним захистом прав позивача та доведеністю його позовних вимог в частині протиправності дій відповідача як суб»єкта владних повноважень.

Суд не приймає до уваги позицію представника Миколаївської сільської ради у його запереченнях від 25.03.2015 року про те, що позов пред»явлено до ОСОБА_1 як не тієї особи, оскільки станом на даний останній сільським головою не являється, з огляду на те, що за встановлених судом обставин станом на час порушення прав позивача ОСОБА_1 займав посаду голови села та діяв як службова особа органу місцевого самоврядування.

Твердження представника відповідача у своїх запереченнях від 25.03.2015 року про пропущення позивачем строку позовної давності із зверненням із цим позовом та необхідністю у зв»язку з цим прийняття рішення про відмову в позові є помилковим з огляду на те, що відлік звернення до адміністративного суду із цим позовом починається з 07.07.2008 року, тобто з дати вчинення відповідачем оскаржуваних дій та закінчується 07.07.2009 року, оскільки ч.2 ст.99 КАС України в редакції, чинній на вказаний період передбачено річний строк для звернення із захистом порушеного права, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Між тим, першочерговий позов було подано до Шевченківського районного суду м.Києва в травні 2009 року, тобто в межах строків звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Миколаївського сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області ОСОБА_1, що були вчинені ним 07 серпня 2008 року по демонтажу металевої огорожі структурного підрозділу Малого приватного підприємства «Екофільтр» бази відпочинку «Райдуга» за адресою вулиця Черноморська, 91-А село Миколаївка, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: (