Справа № 826/10231/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Київ К/800/68347/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді: Васильченко Н.В.,

судді: Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

при секретарі судового засідання: Яроші Д.В.,

за участі представника позивача Кидалова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №826/10231/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Технофора" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Технофора" звернулося в суд з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просило скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №656 від 06.06.2014 року в частині застосування до ТОВ "Технофора" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваний наказ відповідача в частині застосування до позивача спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності є безпідставним, оскільки останній вживає всіх законних заходів щодо повернення валютної виручки, зокрема звернувся до міжнародного комерційного арбітражу та вчинив дії щодо примусового виконання рішення арбітражу на території республіки Узбекистан.

посилається на неправомірне застосування до позивача санкцій, у зв'язку з відсутністю законодавчо-визначених підстав, оскільки ТОВ "Технофора" вживає всіх законних заходів щодо повернення валютної виручки, зокрема звернення до міжнародного комерційного арбітражу, сприяння у примусовому виконанні рішення арбітражу на території республіки Узбекистан.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 8 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволені. Скасований наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №656 від 06.06.2014 року в частині застосування до ТОВ "Технофора" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що між ТОВ "Технофора" (Продавець) та СП ТОВ "Musavartex" (Республіка Узбекистан, Ферганська обл., м.Дангара, вул. Фуркат, 13 код ОКПО 22925394) (Покупець) укладений Контракт №1 від 16.02.2013р., згідно умов якого Продавець зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити препарати захисту рослин, зареєстрованих в Республіці Узбекистан.

Згідно специфікації №1 від 26.02.2013 до Контракту №1, товаром, що постачався є комплексне добриво "Біофора" на суму 198560,00 дол. США та мінеральне добриво "Донор" на суму 926640,00 дол. США, загальна вартість товару, що підлягає постачанню - 1125200,00 дол. США.

Відповідно додаткової угоди №1 від 25.03.2013 до Контракту №1 ТОВ "Технофора" та СП ТОВ "Musavartex" узгодили, що будь-який спір, що виникає з даного Контракту або пов'язаний з ним підлягає остаточному врегулюванню в міжнародному комерційному арбітражі, яким за згодою сторін є ad hoc у складі трьох арбітрів: Кидалов І.М.(голова арбітражу), Супличенко К.В., Бован К.О.

На виконання Контракту №1, позивач здійснив поставку товару на загальну суму 1125200,00 дол. США.

СП ТОВ "Musavartex" у строки встановлені контрактом не здійснило розрахунки за поставлений товар, у зв'язку з чим ТОВ "Технофора" 03.06.2013 звернулось до міжнародного комерційного арбітражу з позовом про стягнення з СП ТОВ "Musavartex" заборгованості за поставлений товар у сумі 1125200,00 дол. США.

Ухвалою Міжнародного комерційного арбітражу ad hoc від 05.06.2013 відкрите арбітражне провадження за позовом ТОВ "Технофора" до СП ТОВ "Musavartex" про стягнення 1125200,00 дол. США.

СП ТОВ «Musavartex» частково здійснив оплату по Контракту №1, а саме: 02.07.2013 перерахував позивачу 80 000,00 дол. США та 28.08.2013 перерахував позивачу 104 977,50 дол. США.

Міністерством доходів і зборів України винесене подання про застосування спеціальних санкцій від 04.02.2014р. № 2420/5/99-99-22-03-01-16, відповідно до якого Міністерство доходів і зборів України у відповідності до спільної постанови Кабінету Міністрів України та Національного банку України від 26.12.1995р. №1004 "Про заходи щодо забезпечення контролю за зовнішньоекономічною діяльністю та валютного контролю", запропонувало застосувати спеціальні санкції, у відповідності до ст.37 "Про зовнішньоекономічну діяльність" до 64 українських суб'єктів господарської діяльності, у яких за результатами проведених перевірок встановлена наявність простроченої дебіторської заборгованості за здійсненими зовнішньоекономічними операціями, зокрема до ТОВ "Технофора".

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражу ad hoc від 31.10.2013 позовні вимоги ТОВ "Технофора" задоволені в частині стягнення з СП ТОВ "Musavartex" на користь ТОВ "Технофора" 940222,50 дол. США. Провадження щодо стягнення з СП ТОВ "Musavartex" заборгованості за поставлений товар на суму 184977,50 дол. США припинене.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до ст.37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", на підставі подання Міністерства доходів і зборів України вих. від 14.01.2014 № 502/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 17.01.2014 № 06/5697-14, вих. від 04.02.2014 № 2420/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 07.02.2014 № 06/14385-14, вих. від 25.03.2014 № 5411/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 27.03.2014 № 06/31416-14, вих. від 02.04.2014 № 5970/5/99-99-22-03-01-16, вх. від 04.04.2014 № 06/34410-14, прийнятий наказ від 06.06.2014р. №656 "Про застосування спеціальної санкцій - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності" відповідно якого за порушення пов'язаних із Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність" законів України, що встановлюють порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, а саме статей 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", у 40-денний строк з дня набрання чинності цим наказом застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, зазначених у додатку до цього наказу; розгляд зовнішньоекономічних контрактів і видачу ліцензій проведення зовнішньоекономічних операцій суб'єктами зовнішньоекономічні діяльності, зазначеними в додатку до цього наказу, здійснювати відповідно Положення про порядок видачі разових (індивідуальних) ліцензій, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 № 47.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач не звертався до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики з відповідним клопотанням про скасування санкцій чи зміни виду або тимчасового призупинення дії санкції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що ст. 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачає, що застосування санкцій, зазначених у цій статті, може бути оскаржено в суді.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №656 від 06.06.2014 року в частині застосування до ТОВ "Технофора" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до ст.1 Закону України від 23.09.1994, № 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті"(далі - Закон № 185/94-ВР), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При поміщенні товарів у митний режим переробки за межами митної території строк повернення цих товарів або продуктів їх переробки на митну територію України у митному режимі імпорту визначається відповідно до Митного кодексу України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 2 Закону № 185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

При застосуванні розрахунків щодо імпортних операцій резидентів у формі документарного акредитиву строк, передбачений частиною першою цієї статті, діє з моменту здійснення уповноваженим банком платежу на користь нерезидента.

Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно ст.9 Закону №959-XII, центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики: забезпечує проведення єдиної зовнішньоекономічної політики при здійсненні суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності виходу на зовнішній ринок, координацію їх зовнішньоекономічної діяльності, в тому числі відповідно до міжнародних договорів України; здійснює контроль за додержанням всіма суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності чинних законів України та умов міжнародних договорів України; проводить антидемпінгові, антисубсидиційні та спеціальні розслідування у порядку, визначеному законами України; виконує інші функції відповідно до законів України і Положення про центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики.

Митний контроль в Україні здійснюють органи доходів і зборів згідно з чинними законами України.

Згідно ч.1 ст.32 Закону №959-XII, Україна як держава і всі суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність за порушення цього або пов'язаних з ним законів України та/або своїх зобов'язань, які випливають з договорів (контрактів), тільки на умовах і в порядку, визначених законами України.

Згідно ст.33 Закону №959-XII, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що визначається цим та пов'язаними з ним законами України, можуть застосовуватися такі види відповідальності: майнова відповідальність; кримінальна відповідальність.

Майнова відповідальність застосовується у формі матеріального відшкодування прямих, побічних збитків, упущеної вигоди, матеріального відшкодування моральної шкоди, а також майнових санкцій.

Якщо порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності цього або пов'язаних з ним законів України призвели до виникнення збитків, втрати вигоди та/або моральної шкоди у інших таких суб'єктів або держави, суб'єкти, що порушили закон, несуть матеріальну відповідальність у повному обсязі.

Кримінальна відповідальність у зовнішньоекономічній діяльності запроваджується тільки у випадках, передбачених кримінальним законодавством України.

Згідно ст.35 Закону № 959-XII суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності несуть відповідальність у видах та формах, передбачених статтями 33 і 37 цього Закону, іншими законами України та/або зовнішньоекономічними договорами (контрактами).

Відповідно ст.37 Закону №959-XII, за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб'єктами господарської діяльності своїх обов'язків згідно з цим або пов'язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб'єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб'єктами цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Порядок взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій, затверджений наказом Державної податкової адміністрації та Міністерства економіки України від 09.11.2006, №340/672 (надалі Порядок № 340/672) визначає процедуру підготовки Державною податковою адміністрацією подання про застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) спеціальних санкцій до Міністерства економіки України (далі - Мінекономіки), розгляду цих подань Мінекономіки та передачі ним наказів про застосування (скасування, зміну виду, тимчасового зупинення дії) спеціальних санкцій до Державної податкової адміністрації.

Згідно п.1.2 Порядку №340/672, спеціальні санкції, передбачені ст.37 Закону №959-XII, застосовуються Мінекономіки до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності, що порушили цей Закон та пов'язані з ним закони України, зокрема в разі порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно п.1.3 Порядку №340/672 спеціальні санкції можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

У відповідності до п.1.5 Порядку №340/672 індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону №959-XII та/або пов'язаних з ним законів України, та скасовується Мінекономіки.

Згідно п.2.1. Порядку №340/672 Державною податковою адміністрацією на підставі відповідних матеріалів, які свідчать про порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язаних із ним законів України, готуються подання до Мінекономіки про застосування спеціальних санкцій.

Відповідно ст.37 Закону № 959-XII, індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

У разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

Клопотання повинно містити такі документи: лист-звернення з викладенням причин, що призвели до порушення, та про вжиті заходи щодо приведення своєї діяльності у відповідність із нормами законодавства України; оригінали або завірені в установленому порядку копії матеріалів (довідки) від державних органів, що здійснюють контроль за зовнішньоекономічною діяльністю чи валютний контроль, та/або агентів валютного контролю, які засвідчують вжиті суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності практичні заходи щодо приведення своєї діяльності у відповідність із нормами законодавства України.

Загальний термін розгляду цих клопотань не повинен перевищувати тридцяти календарних днів.

Застосування санкцій, зазначених у цій статті, може бути оскаржено в суді. Представництво інтересів держави при розгляді таких судових спорів забезпечується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики та державними органами, які внесли подання про застосування санкцій. Оскарження застосування санкцій у судовому порядку до винесення судом відповідного рішення не зупиняє їх дію.

Також, право експортера звернутися з клопотанням про скасування санкцій в центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики передбачене ч.12 ст.37 Закону №959-XII. Основою для клопотання повинні являтися докази неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, які гарантують виконання Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". При отриманні негативної відповіді від Мінекономіки підприємство має право оскаржити рішення державного органу в адміністративному суді.

Пунктом 4.14 Положення про порядок застосування до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" затвердженого наказом Міністерства економіки України №52 від 17.04.2000 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 травня 2000 р. за № 260/4481 встановлено, що суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані спеціальні санкції, мають право подавати в Мінекономіки клопотання про зміну виду або тимчасового призупинення дії санкції.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством, встановлене право суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України, а не їх обов'язок, на звернення з відповідним клопотанням до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики про скасування санкцій чи зміни виду або тимчасового призупинення дії санкції,

При цьому, право суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України на оскарження застосування санкцій в суді, що закріплене у ст. 37 Закону №959-XII не ставиться в залежність від використання таким суб'єктом свого права на звернення з відповідним клопотанням до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики про скасування санкцій чи зміни виду або тимчасового призупинення дії санкції.

Судами було встановлено, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували неправомірність/протиправність дій позивача по виконанню зовнішньоекономічного договору.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Технофора" вживало всі можливі заходи щодо повернення валютної виручки і за таких обставин наказ економічного розвитку і торгівлі України №656 від 06.06.2014 року в частині застосування до ТОВ "Технофора" спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року у справі №826/10231/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: