Справа № 808/6867/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року о/об 15 год. 32 хв.Справа № 808/6867/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі Бабаченко В.С., за участі представника позивача Жолкевської В.В., представників відповідача Гречаної О.О., та Куксенка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування вимог і розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі - позивач або Управління) до Державної фінансової інспекції в Запорізькій області (надалі - відповідач або ДФІ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними та скасувати вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, викладені в пунктах 1, 2, 3, 5 листа Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 02.10.2014 № 74 про зупинення операцій з бюджетними коштами.

За змістом позову з 24.07.2014 по 20.08.2014 ДФІ в Запорізькій області проведено позапланову виїзну ревізію Головного управління юстиції у Запорізькій області за період з 01.07.2013 по 15.07.2014. 28.08.2014 позивачем отримано акт ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 для підписання та повернення. 02.09.2014 позивачем підписано акт ревізії із застереженням (запереченням) та повернуто. 02.09.2014 позивачем отримано підписаний акт ревізії №08-21/116 від 20.08.2014. 06.10.2014 позивачем отримано Розпорядження ДФІ в Запорізькій області №74 від 02.10.2014 про зупинення операцій з бюджетними коштами на підставі акту ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 та лист від 02.10.2014 №08-08-14-14/7419, в якому зазначено, що протягом терміну дії Розпорядження наслідки порушень бюджетного законодавства повинні бути усунуті. 07.10.2014 позивачем отримано лист ДФІ в Запорізькій області №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 «Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції у Запорізькій області». Управління з Вимогою ДФІ в Запорізькій області щодо визнання зазначеного фінансовими порушеннями та зобов'язанням їх усунути частково не погоджується. Вважає дії ДФІ в Запорізькій області, Вимогу в частині абзацу 1, пунктів 1, 2, 3, 5 та Розпорядження Державної фінансової інспекції в Запорізькій області про зупинення операцій з бюджетними коштами необґрунтованими та такими, що суперечать нормам закону.

У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві.

Представником відповідача подано до суду письмові заперечення в яких зазначено, що Держфінінспекцією в Запорізькій області на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 17.07.2014, проведено позапланову виїзну ревізію Головного управління юстиції у Запорізькій області за період з 01.07.2013 по 15.07.2014. Результати ревізії оформлено актом №08-21/116 від 20.08.2014. У ревізуємому періоді надання платних послуг державними нотаріусами нотаріальними конторами здійснювалось на підставі «Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05 (що не суперечить Примірному положенню, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 04.01.1998 №3/5). Використання коштів в сумі 35052,2грн., отриманих як плата за послуги, що надавалися нотаріальними конторами, на придбання товарно-матеріальних цінностей та на оплату робіт та послуг для обласного апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області призвело до порушення ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу України, щодо використання власних надходжень, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю, на покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням цих послуг, ч.8 ст.13 Бюджетного кодексу України, де визначено, що платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України, де передбачено, що витрати спеціального фонду бюджету мають постійне бюджетне призначення, яке дає право провадити їх виключно в межах і за рахунок фактичних надходжень спеціального фонду бюджету, тощо.

Ревізією дотримання законодавства при встановленні, нарахуванні та виплаті працівникам надбавок та доплат встановлено, що згідно розрахунково - платіжних відомостей в період з 01.07.2013 по 01.07.2014 прибиральницям службових приміщень Управління нараховано та сплачено надбавку за використання дезінфікуючих засобів в роботі в розмірі 10% від посадового окладу. Внаслідок допущеного порушення ОСОБА_4 за рахунок асигнувань спеціального фонду по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції у період з 01.07.2013 по 15.07.2014 зайво нараховано та сплачено заробітну плату за невідпрацьований час у сумі 265,89грн. В порушення ст.94 КЗпП УКраїни, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ОСОБА_5 зайво нарахована та виплачена заробітна плата за фактично невідпрацьований час на суму 36 грн. Контрольними заходами встановлено, що у жовтні 2013 року при наявності заходів дисциплінарного впливу, які були не погашеними, працівникам Управління зайво сплачено премій за якісне та своєчасне виконання окремих завдань та доручень, творчу активність, проявлену при виконанні службових обов'язків, на суму 2600грн. та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 943,8 грн. В порушення ст.102-1 КЗпП України та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» двом працівникам Управління в період з 01.07.2013 по 15.07.2014 безпідставно нарахована та виплачена заробітна плата за фактично невідпрацьований час на загальну суму 301,89 грн. та, як наслідок зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 109,59грн. Крім того, Державна фінансова інспекція в Запорізькій області листом від 27.10.2014 №08-08-14-14/7890 в доповнення до листа від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458 «Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції в Запорізькій області», повідомлено позивача про коригування п.2 вказаних обов'язкових вимог. Інші обов'язкові вимоги, визначені в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 залишено без змін, а термін інформування корегованого пункту 2 вимоги встановлено - 21.11. 2014. Зазначає, що позивач не оскаржує пункти 4, 6 вимоги від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458, а незаконність пункту 1 зазначеної вимоги позивачем не обґрунтовується.

Стосовно вимог позивача щодо скасування Розпорядження Держфінінспекції в Запорізькій області від 02.10.2014 №74 про зупинення операцій з бюджетними коштами, то відповідач, посилаючись на приписи ст.ст.117, 120 Бюджетного кодексу України зазначає, що термін його дії зазначеного розпорядження встановлено до 31.10.2014 і на час розгляду справи втратило чинність. Оскарження рішення про застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства відповідно до ст.124 Бюджетного кодексу України можливе в органі, що його виніс, або в суді протягом 10 днів з дня його винесення.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, надали докази, пояснення по суті спору.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає позов позивача таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 наказу Міністерства юстиції України №115/5 від 30.01.2015 «Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України» Головне управління юстиції у Запорізькій області перейменоване на Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області.

З'ясовано, що з 24.07.2014 по 20.08.2014 ДФІ в Запорізькій області проведено позапланову виїзну ревізію Головного управління юстиції у Запорізькій області за період з 01.07.2013 по 15.07.2014. Результати ревізії оформлено актом №08-21/116 від 20.08.2014.

06.10.2014 позивачем отримано Розпорядження ДФІ в Запорізькій області №74 від 02.10.2014 про зупинення операцій з бюджетними коштами на підставі акту ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 та лист від 02.10.2014 №08-08-14-14/7419, в якому зазначено, що протягом терміну дії Розпорядження наслідки порушень бюджетного законодавства повинні бути усунуті.

07.10.2014 позивачем отримано лист ДФІ в Запорізькій області №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 «Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції у Запорізькій області» (надалі - Вимога).

Судом досліджено лист №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 «Про обов'язкові вимоги щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції у Запорізькій області», в якому, зокрема, зазначено: «… З метою повного усунення виявлених порушень, попередження виникнення в подальшому та керуючись п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 та п.6.13 Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 №1236 вимагаємо: 1.Опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб. 2.Проведеними контрольними заходами встановлено, що за рахунок асигнувань спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, які надаються нотаріальними конторами, на придбання товарно-матеріальних цінностей та на оплату робіт та послуг для потреб апарату Управління витрачено 35052,2грн., що призвело до порушення ч.4, ч.8 ст.13, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України […], п.11 Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри», та, відповідно до ч.1 ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів спеціального фонду на загальну суму 35052,2 грн., в зв'язку з чим: - прийняти до відома факт застосування заходу впливу за порушення бюджетного законодавства у вигляді зменшення бюджетних асигнувань. 3.Ревізією встановлено, що в порушення п.3 Додатку 2 до наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77, працівникам Управління у ревізуємому періоді за рахунок асигнувань загального фонду державного бюджету по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» зайво нараховано та сплачено надбавку за роботу з дезінфікувальними засобами на загальну суму 4904,53 грн., та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на загальну суму 1780,34 грн., робітникам, які не працювали з дезінфекційними засобами, внаслідок чого: - в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену надбавку за роботу з дезінфікувальними засобами у сумі 4904,53 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі ст.1166 Цивільного кодексу України; - кошти, що надійдуть в сумі 4904,53 грн., спрямувати відповідно кодів бюджетної класифікації на відновлення касових видатків по загальному фонду кошторису на 2014 рік за КЕКВ 2110; - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі 1780,34грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів. […] 5. Окрім того, в порушення ст.102-1 Кодексу законів про працю України […] та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» двом працівникам Управління в період з 01.07.2013 по 15.07.2014 безпідставно нарахована та виплачена заробітна плата за фактично невідпрацьований час на загальну суму 301,89 грн. та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 109,59 грн., у зв'язку з чим: - в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену заробітну плату у сумі 301,89 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі ст.1166 Цивільного кодексу України; - кошти, що надійдуть в сумі 301,89 грн., спрямувати відповідно кодів бюджетної класифікації на відновлення касових видатків по загальному фонду кошторису на 2014 рік за КЕКВ 2110; - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №450, повернути зайво сплачені кошти у сумі 109,59 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів. […] Усунути виявлені ревізією порушення, зазначені цією вимогою в термін до 03 листопада 2014 року, з одночасним інформуванням Держфінінспекції в Запорізькій області про вжиті заходи, з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень. …».

ДФІ в Запорізькій області листом від 27.10.2014 №08-08-14-14/7890 в доповнення до листа від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458, повідомило позивача про коригування п.2 вказаних обов'язкових вимог, виклавши його у наступній редакції: «2. Проведеними контрольними заходами встановлено, що за рахунок асигнувань спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, які надаються нотаріальними конторами, на придбання товарно-матеріальних цінностей та на оплату робіт та послуг для потреб апарату Управління витрачено 35052,2грн., що призвело до порушення ч.4, ч.8 ст.13, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, п.11 Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, вимог постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 „Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри", в зв'язку з чим: - за рахунок коштів, передбачених в кошторисі на утримання апарату Управління, провести видатки у сумі 35052,2грн. на витрати, пов'язані з організацією надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також технічного характеру, в тому числі на оплату праці додатково залучених працівників нотаріату, крім державних службовців». Інші обов'язкові вимоги, визначені в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014, залишено без змін, а термін інформування корегованого пункту 2 вимоги встановлено - 21.11.2014.

Не погоджуючись з вказаними вимогами, оформленими листами від 27.10.2014 №08-08-14-14/7890 та від 03.10.2014 №08-08-14-14/7458, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку п.1 вимог, викладених в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 стосовно опрацювання матеріалів ревізії та вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень, розгляд питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб, судом з'ясовано наступне.

Як, зокрема, зазначено у п.5 «Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого 23.06.2011 наказом Міністерства юстиції України №1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за №759/19497 Головне територіальне управління юстиції з метою організації своєї діяльності: 5.6 складає проект штатного розпису та кошторису на утримання Головного територіального управління юстиції і подає на затвердження заступнику Міністра юстиції - керівнику апарату; 5.7 контролює надходження коштів до спеціального фонду Державного бюджету України та їх облік; 5.8 здійснює бухгалтерський облік витрат на утримання Головного територіального управління юстиції; забезпечує використання бюджетних асигнувань за цільовим призначенням, складає та подає в установленому порядку фінансову звітність; 5.9 здійснює централізований бухгалтерський облік витрат на утримання районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, нотаріальних контор; (…).

Відповідно до абз.1. п.12 «Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі» у Головному територіальному управлінні юстиції для колективного вирішення питань, що належать до його компетенції, утворюється колегія в складі начальника Головного територіального управління юстиції (голова колегії), заступників начальника Головного територіального управління юстиції, керівників структурних підрозділів за посадою. До складу колегії можуть входити керівники районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, а також інші фахівці. Склад колегії затверджується начальником Головного територіального управління юстиції.

Позивачем, його представником не надано до суду жодного доказу опрацювання матеріалів ревізії (акту ревізії №08-21/116 від 20.08.2014; вимог, викладених в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014) та вжиття дієвих, вичерпних заходів щодо усунення (або намагання усунення) порушень, виявлених ревізією, розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні протиправних дій.

Надаючи правову оцінку п.2 вимог, викладених в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 стосовно порушення позивачем ч.4, ч.8 ст.13, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України, п.11 «Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, вимог постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри», судом з'ясовано наступне.

У акті ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 (арк.10-13), зокрема, з вказаного приводу зазначено: «… На підставі постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри» (із змінами), 100 відсотків плати за платні послуги, які надаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» та 100 відсотків плати за надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також технічного характеру відповідно до Закону України «Про нотаріат» повинні бути спрямовані на витрати, пов'язані з організацією надання відділами державної реєстрації актів цивільного стану платних послуг, у тому числі оплатою праці додатково залучених працівників відділів державної реєстрації актів цивільного стану, крім державних службовців, та, відповідно, на витрати, пов'язані з організацією надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також технічного характеру, в тому числі на оплату праці додатково залучених працівників нотаріату, крім державних службовців. Окрім того, у ревізуємому періоді надання платних послуг державними нотаріусами нотаріальними конторами здійснювалось на підставі Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05 (що не суперечить Примірному положенню, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 04.01.1998 №3/5), пунктом 5 якого передбачено, що оплата правової допомоги та послуг технічного характеру справляється в розмірах, які встановлюються з урахуванням фактичних витрат на забезпечення якісного та термінового обслуговування громадян, підприємств, організацій та установ. Відповідно до п.11 Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, уся плата за надання державними нотаріусами державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області правової допомоги та послуг технічного характеру використовується на покриття витрат, пов'язаних з організацією надання правової допомоги та послуг технічного характеру, у тому числі на оплату праці додатково залучених працівників державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, крім державних службовців. Ці кошти також можуть бути використані на покриття витрат, які в повній мірі не забезпечені загальним фондом державного бюджету на утримання державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно п.12 Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, використання коштів, передбачених пунктом 11 цього Положення, здійснюється відповідно до кошторисів, затверджених у встановленому порядку. Дослідженням правильності та законності використання коштів спеціального фонду Управлінням, яке проведено шляхом аналізу даних меморіальних ордерів №4/5 «Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими дебіторами» та доданих до них первинних документів (рахунків, накладних, актів виконаних робіт та наданих послуг, тощо), встановлено випадки придбання товарно - матеріальних цінностей та оплати робіт і послуг за рахунок коштів, отриманих як плата за послуги, що надавалися нотаріальними конторами для потреб апарату Управління. Так, в період з 01.07.2013 по 15.07.2014 на підставі укладених договорів згідно актів приймання виконаних робіт (наданих послуг), прибуткових накладних Управлінням за рахунок асигнувань спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, здійснено придбання товарів, робіт та послуг безпосередньо для потреб апарату Управління, а саме: придбання запчастин та здійснення поточного ремонту автомобіля Мазда 626, автомобіля ВАЗ 2107, оплата за навчання, підвищення кваліфікації спеціалістів у сфері державних закупівель, оцінку ринкової вартості нежитлових приміщень. Загалом за рахунок асигнувань спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, що надаються нотаріальними конторами, для потреб апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області витрачено 35052,2грн. (по КЕКВ 2210 - 22291,2грн., по КЕКВ 2240 - 10281грн., по КЕКВ 2282 - 2480грн.), в тому числі: за липень - грудень 2013 року на суму 31762,2 грн., за період з 01.01.2014 по 15.07.2014 на суму 3290 грн. Довідка про використання коштів спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, на придбання товарів, робіт та послуг для апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області в період з 01.07.2013 по 15.07.2014 у Додатку №5 до акта. При цьому, відповідно до ч.1 ст.29 Бюджетного кодексу України […], до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно з статтями 64, 66 та 69 та 71 цього Кодексу закріплені за місцевими бюджетами. Разом з тим, згідно з п.10 ч.3 ст.29 Бюджетного кодексу України, одним із джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів с власні надходження бюджетних установ, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу України, плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю, відноситься до першої групи власних надходжень бюджетних установ (підгрупа 1), які повинні використовуватись на покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням цих послуг. Згідно з ч.8 ст.13 Бюджетного кодексу України, платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше. Окрім того, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України визначено, що витрати спеціального фонду бюджету мають постійне бюджетне призначення, яке дає право провадити їх виключно в межах і за рахунок фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше. Таким чином, використання коштів в сумі 35052,2 грн., отриманих як плата за послуги, що надавалися нотаріальними конторами, на придбання товарно - матеріальних цінностей та на оплату робіт та послуг для обласного апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області призвело до порушення ч.4 ст.13 Бюджетного кодексу України, щодо використання власних надходжень, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю, на покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням цих послуг, ч.8 ст.13 Бюджетного кодексу України, де визначено, що платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України, де передбачено, що витрати спеціального фонду бюджету мають постійне бюджетне призначення, яке дає право провадити їх виключно в межах і за рахунок фактичних надходжень спеціального фонду бюджету, п.11 Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру, затвердженого наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області від 24.02.2011 №211/05, згідно якого уся плата за надання державними нотаріусами державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області правової допомоги та послуг технічного характеру використовується на покриття витрат, пов'язаних з організацією надання правової допомоги та послуг технічного характеру, у тому числі на оплату праці додатково залучених працівників державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, крім державних службовців, а також на покриття витрат, які в повній мірі не забезпечені загальним фондом державного бюджету на утримання державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, вимог постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри», що, відповідно до ч.1 ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів спеціального фонду на загальну суму 35052,2 грн. Даний факт нецільового використання бюджетних коштів у сумі 35052,2 грн. відповідно до ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України є порушенням бюджетного законодавства, яким визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених даними кодексами чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання.

Винною особою у допущенні зазначеного порушення є колишній начальник Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6, яким підписувались відповідні платіжні доручення щодо перерахування коштів, отриманих як плата за послуги, що надавалися нотаріальними конторами, для проведення видатків на потреби обласного апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області. […] В бухгалтерському обліку придбання товарно-матеріальних цінностей, а також оплата робіт та послуг за рахунок коштів, отриманих як плата за послуги, що надавалися нотаріальними конторами, для обласного апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області відображалися у меморіальних ордерах №4/5 «Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими дебіторами» за дебетом рахунку 364 та кредитом рахунку 323. Крім того, у Звітах про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетними установами (за ф.№4-1д) за 2013 рік та І півріччя 2014 року завищено касові та фактичні видатки по КЕКВ 2210 на суму 22291,2 грн., по КЕКВ 2240 на суму 10281 грн. та по КЕКВ 2280 на суму 2480 грн., чим порушено п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 №44 та п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами). Вибірковим дослідженням правильності та законності використання решти коштів спеціального фонду Управління за ревізуємий період, порушень не встановлено. …».

Позивач, заперечуючи проти вищевказаного в акті ревізії, посилається на приписи п.8 наказу Міністерства юстиції України №3/5 від 04.01.1998, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.1998 за №55/2495 «Про затвердження Примірного положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», в якому зазначено, що уся плата за надання державними нотаріусами правової допомоги та послуг технічного характеру використовуються на покриття витрат, пов'язаних з організацією надання правової допомоги та послуг технічного характеру, у тому числі на оплату праці додатково залучених працівників нотаріату, крім державних службовців. Ці кошти також можуть бути використані на покриття витрат, які в повній мірі не забезпечені загальним фондом державного бюджету на утримання державних нотаріальних установ.

Також позивач, в обґрунтування позиції по справі посилається на п.2 «Інструкції про порядок обліку та використання коштів, отриманих за надання відділами реєстрації актів цивільного стану додаткових послуг правового і технічного характеру та за надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», затвердженої 28.09.2007 наказом Міністерства юстиції України №839/5, в якому, вказано, що 100 відсотків плати за надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також технічного характеру, спрямовуються до спеціального фонду державного бюджету та використовуються на заходи, пов'язані з організацією надання цих послуг.

Крім того, позивач обґрунтовує свою позицію вимогами п.11 «Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», затвердженого 24.02.2011 наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області №211/05, зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у Запорізькій області 24.02.2011 за №5/1447: уся плата за надання державними нотаріусами державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області правової допомоги та послуг технічного характеру використовуються на покриття витрат, пов'язаних з організацією надання правової допомоги та послуг технічного характеру, у тому числі на оплату праці додатково залучених працівників державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області, крім державних службовців. Ці кошти також можуть бути використані на покриття витрат, які в повній мірі не забезпечені загальним фондом державного бюджету на утримання державних нотаріальних контор Запорізької області, державного нотаріального архіву Головного управління юстиції у Запорізькій області.

Позивачем документально не доведено, що придбання запчастин та здійснення поточного ремонту автомобіля Мазда 626, автомобіля ВАЗ 2107, оплата за навчання, підвищення кваліфікації спеціалістів у сфері державних закупівель, оцінку ринкової вартості нежитлових приміщень - є витратами, пов'язаними з організацією надання державними нотаріусами правової допомоги та послуг технічного характеру, у тому числі на оплату праці додатково залучених працівників нотаріату, крім державних службовців, як то передбачено постановою Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри», «Інструкцією про порядок обліку та використання коштів, отриманих за надання відділами реєстрації актів цивільного стану додаткових послуг правового і технічного характеру та за надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, не пов'язаних з вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», «Положенням про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру».

Суд вважає некоректним обґрунтування позивачем своєї позиції постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.06.2011 по справі №2а-0870/3270/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2011, оскільки зміст правовідносин, навіть при застосуванні тотожних правових норм, визначається обставинами кожної конкретної справи індивідуально.

Надаючи правову оцінку п.3 вимог, викладених в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 стосовно порушення позивачем п.3 Додатку 2 до наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77, судом з'ясовано наступне.

У акті ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 (арк.20-21), зокрема, з вказаного приводу зазначено: «… Ревізією дотримання законодавства при встановленні, нарахуванні та виплаті працівникам надбавок та доплат встановлено, що згідно розрахунково - платіжних відомостей в період з 01.07.2013 по 01.07.2014 прибиральницям службових приміщень Управління нараховано та сплачено надбавку за використання дезінфікуючих засобів в роботі в розмірі 10% від посадового окладу. При цьому, згідно даних меморіального ордеру №13 «Накопичувальна відомість витрачання матеріалів», актів на списання миючих засобів встановлено, що в окремих структурних підрозділах Управління відповідні засоби в період з 01.07.2013 по 15.07.2014 не витрачались. Так, протягом липня-грудня 2013 року дезінфікувальні засоби не використовувались в Ленінському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_7.), Шевченківському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_8.), Енергодарському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_9.), Хортицькому РАЦС (прибиральниця ОСОБА_10.), Бердянському міському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_11.). В період з 01.01.2014 по 15.07.2014 дезінфікувальні засоби не використовувались в Ленінському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_7.), Шевченківському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_8.), Енергодарському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_9.), Комунарському РАЦС (прибиральниця ОСОБА_12.). Бердянському міському РАЦС (прибиральниця РАЦС ОСОБА_13.).

Таким чином, в порушення п.3 Додатку 2 до наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.10.1996 за №593/1618, працівникам Управління у період з 01.07.2013 по 15.07.2014 за рахунок асигнувань загального фонду державного бюджету по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» зайво нараховано та сплачено надбавку за роботу з дезінфікувальними засобами на загальну суму 4904,53 грн., з них: в період з 01.07.2013 по 31.12.2013 - 2070,6 грн., в період з 01.01.2014 по 15.07.2014 - 2833,93 грн., та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на загальну суму 1780,34 грн., з них: в період з 01.07.2013 по 31.12.2013 - 751,63 грн., 01.01.2014 по 15.07.2014 - 1028,71 грн. Операції з нарахування доплати в бухгалтерському обліку Управління відображено в меморіальних ордерах №5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій» за липень - грудень 2013 року, січень - червень 2014 року за дебетом субрахунку 801 «Видатки з державного бюджету на утримання установи та інші заходи», кредитом субрахунку 661 «Розрахунки із заробітної плати».

Вищезазначене призвело до викривлення фінансової звітності, а саме: в звіті форми №2д «Звіт про виконання загального фонду кошторису установи» по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» завищено касові та фактичні видатки за 2013 рік за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» (р.050) на суму 2070,6грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» (р.070) на суму 751,63грн., за І півріччя 2014 року за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» (р.050) на суму 2648,43 грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» (р.070) на суму 961,38грн., чим порушено ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.1.2 Порядку складання фінансової звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 №44. …».

За приписами п.3 Додатку 2 до наказу Міністерства праці України «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 02.10.1996 №77, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.10.1996 за №593/1618, прибиральникам службових приміщень і покоївкам, які використовують дезінфікувальні засоби в роботі, установлюється доплата в розмірі 10 відсотків місячного окладу.

Згідно із кваліфікаційною характеристикою прибиральника службових приміщень, затвердженою наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 29.12.2004 року №336 «Про затвердження Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», зазначений працівник прибирає службові приміщення адміністративних будівель, коридори, сходи, санвузли, туалети квартири. Витирає пил, підмітає і миє вручну або за допомогою машин і пристроїв стіни, підлогу, стелю, віконні рами і скло, дверні блоки, меблі та килимові вироби. Чистить і дезінфікує раковини та інше санітарно-технічне устаткування. Очищає урни від паперу і промиває їх дезінфікуючими розчинами. Збирає сміття і відносить його до встановленого місця. Додержується правил санітарії і гігієни в приміщеннях, де прибирає.

Робочими інструкціями прибиральників службових приміщень, затверджених начальниками відповідних ВДРАЦС, серед завдань та обов'язків прямо передбачено отримання миючих та дезінфікувальних засобів та їх безпосереднє застосування.

Враховуючи вищезазначене, позивач наполягає, що прибиральники службових приміщень відповідних відділів під час виконання своїх обов'язків повинні застосовувати та безпосередньо застосовують дезінфікувальні засоби. А чинним законодавством для такої категорії осіб встановлена доплата в розмірі 10% місячного окладу. Разом з цим, факт застосування дезінфікувальних засобів повинен бути підтверджений відповідними видатковими документами. Оскільки прибиральники службових приміщень відповідних відділів РАЦЗ під час виконання своїх обов'язків повинні застосовувати, але при відсутності таких засобів - здійснюють роботу без застосування дезінфікувальних засобів.

Представник позивача наполягає на тому, що Меморіальний ордер №13 «Накопичувальна відомість витрачання матеріалів» складається щомісячно за фактом здійснення господарських операцій на основі первинних документів, що підтверджують видачу господарських матеріалів для їх використання. Господарські матеріали, видані на поточні потреби, одразу списуються на фактичні видатки установи на основі акту списання ТМЦ, а використання цих матеріалів відбувається щоденно по мірі їх необхідності.

Виходячи з цього, представник позивача вважає, що висновок, зроблений в акті ревізії на підставі Довідок про витрачання миючих засобів ВДВС, ДРАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 15.07.2014, про те, що в окремих підрозділах Управління відповідні дезінфікувальні засоби не використовувались, є хибним, так як з видаткових накладних вбачається придбання відповідних дезінфікувальних засобів, а отже, і їх безпосереднє застосування прибиральниками службових приміщень при виконанні своїх обов'язків.

Також представник позивача у судовому засіданні наполягав на тому, що дезінфікувальні засоби придбавалися зазначеними в акті ревізії окремими підрозділами Управляння впродовж 2011, 2012 та 2013 років і застосовувались прибиральниками службових приміщень як у 2013 році, так і застосовуються в 2014 році.

Зазначене, на думку представника позивача, підтверджується: 1) у Ленінському ДРАЦС видатковими накладними №РН-03197 від 21.03.2012, №1394 від 04.04.2012 та №РН- 11071 від 24.12.2013, у Довідці про витрачання миючих засобів ВДВС, РАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 31.12.2013 дезінфікувальні засоби значаться під відповідними артикулами; 2) у Шевченківському ДРАЦС видатковими накладними №3400 від 01.08.2012 та №РН-11073 від 24.12.2013, у Довідці про витрачання миючих засобів ВДВС, РАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 31.12.2013 дезінфікувальні засоби значаться під відповідними артикулами; 3) у Енергодарському ДРАЦС видатковими накладними №Епс 1-04 від 11.04.2012 та №1-07-13 від 19.12.2013, у Довідці про витрачання миючих засобів ВДВС, РАЦС та ДНК дезінфікувальні засоби значаться під відповідними артикулами; 4) у Бердянському міському ДРАЦС видатковими накладними №128 від 23.04.2012 та №125 від 25.10.2013, у Довідці про витрачання миючих засобів ВДВС, РАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 31.12.2013 дезінфікувальні засоби значаться під відповідними артикулами 5) у Хортицькому ДРАЦС видатковою накладною № 6 від 06.10.2011; 6) у Комунарському ДРАЦС видатковими накладними №РН-05009 від 07.05.2012, №РН-10013 від 11.10.2012, №РН-12018 від 01.12.2012, №РН-06003 від 17.06.2013 та №РН-09042 від 25.10.2013. В Довідці про витрачання миючих засобів ВДВС, РАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 31.12.2013 дезінфікувальні засоби значаться під відповідними артикулами.

Використання дезінфікувальних засобів в роботі прибиральниками службових приміщень, у тому числі в період з 01.07.2013 по 15.07.2014, на думку представника позивача, підтверджується також актами списання та відомостями видачі матеріалів на потреби відділів за більш ранній період, відомості з яких не були та не могли бути відображеними у Довідках витрачання миючих засобів ВДВС, ДРАЦС та ДНК за період 01.07.2013 по 15.07.2014.

Дослідженням наданих сторонами документів, пояснення начальника відділу фінансового забезпечення, бухгалтерського обліку та звітності Управління ОСОБА_14, судом з'ясовано, що наявність (зберігання) дезінфікувальних засобів у період з 01.01.2014 по 15.07.2014 в Ленінському РАЦС ще не підтверджує їх безпосереднього використання прибиральницею ОСОБА_7, рівно як у Шевченківському РАЦС прибиральницею ОСОБА_8, у Енергодарському РАЦС прибиральницею ОСОБА_9, у Комунарському РАЦС прибиральницею ОСОБА_12

Надаючи правову оцінку п.5 вимог, викладених в листі №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 стосовно порушення позивачем порушення ст.102-1 Кодексу законів про працю України та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», судом з'ясовано наступне.

У акті ревізії №08-21/116 від 20.08.2014 (арк.24-26), зокрема, з вказаного приводу зазначено: «… Ревізією дотримання законодавства при здійсненні операцій з оплати праці зовнішніх сумісників встановлено, що у період з 01.07.2013 по 15.07.2014 Управлінням залучалися фахівці інших підприємств та організацій. З метою перевірки повноти відпрацювання робочого часу та правильності проведення оплати праці зовнішніх сумісників в ході ревізії направлено запити щодо підтвердження відпрацювання робочого часу працівниками за основним місцем роботи до Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, Казенного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Іскра», Розівської дослідної станції ІСГСЗНДАН. Так, згідно інформації, наданої Розівською дослідною станцією ІСГСЗНДАН встановлено, що відповідно до листків непрацездатності від 04.10.2013 №237220, від 24.03.2014 №213766 прибиральник службових приміщень Розівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в період з 20.09.2013 по 04.10.2013, з 24.03.2014 по 28.03.2014 перебувала на лікарняному. Шляхом звірки табелів обліку робочого часу, особових рахунків по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_4 з даними, які зазначені в отриманій інформації, встановлено, що за час перебування даного працівника на лікарняному в табелі обліку робочого часу йому проставлений відпрацьований час. Таким чином, в порушення ст.94 КЗпП України, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ОСОБА_4 зайво нарахована та виплачена заробітна плата за фактично невідпрацьований час на загальну суму 265,89 грн. Занесення недостовірних даних до табелів обліку робочого часу є порушенням ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за недостовірність відображення даних у первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи. Операцію з зайвого нарахування заробітної плати в бухгалтерському обліку відображено в меморіальних ордерах №5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій» за дебетом рахунку 801 «Видатки державного бюджету на утримання установи та інші заходи», кредитом рахунку 661 «Розрахунки із заробітної плати». Внаслідок допущеного порушення ОСОБА_4 за рахунок асигнувань спеціального фонду по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» у період з 01.07.2013 по 15.07.2014 зайво нараховано та сплачено заробітну плату за невідпрацьований час у сумі 265,89 грн., з них: у періоді з 01.07.2013 по 31.12.2013 у сумі 174,54 грн., з 01.01.2014 по 15.07.2014 у сумі 91,35 грн. та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 96,52 грн., з них: у періоді з 01.07.2013 по 31.12.2013 у сумі 63,36 грн., з 01.01.2014 по 15.07.2014 у сумі 33,16 грн. Крім того, згідно інформації, наданої ДВНЗ «Запорізький національний університет» Міністерства освіти і науки України встановлено, що відповідно до розпорядження від 18.06.2014 №01-10/392 «Про відрядження» помічник нотаріуса першої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 19.06.2014 перебувала у відрядженні у м.Київ. Шляхом звірки табелів обліку робочого часу, особових рахунків по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_5 з даними, які зазначені в отриманій інформації, встановлено, що за час перебування даного працівника у відрядженні в табелі обліку робочого часу йому проставлений відпрацьований час. Таким чином, в порушення ст.94 КЗпП України, п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 №245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», ОСОБА_5 зайво нарахована та виплачена заробітна плата за фактично невідпрацьований час на суму 36 грн. Занесення недостовірних даних до табелів обліку робочого часу є порушенням ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ч.8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за недостовірність відображення даних у первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи. Операцію з зайвого нарахування заробітної плати в бухгалтерському обліку відображено в меморіальних ордерах №5 «Зведення розрахункових відомостей із заробітної плати та стипендій» за дебетом рахунку 801 «Видатки державного бюджету на утримання установи та інші заходи», кредитом рахунку 661 «Розрахунки із заробітної плати». Внаслідок допущеного порушення ОСОБА_5 за рахунок асигнувань спеціального фонду по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» в червні 2014 року зайво нараховано та сплачено заробітну плату за невідпрацьований час у сумі 36 грн., та, як наслідок, зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 13,07 грн. Внаслідок допущеного порушення, завищено касові та фактичні видатки у звіті форми №4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги» по КПКВ 3601010 «Керівництво та управління у сфері юстиції» за 2013 рік за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» (р.110) на суму 174,54 грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» (р.130) на суму 63,36 грн., та за І півріччя 2014 року за КЕКВ 2111 «Заробітна плата» (р.110) на суму 127,35 грн. та за КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» (р.130) на суму 46,23 грн., чим порушено п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Держаного казначейства України від 05.01.2011 №2 у 2011 році та п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 №44 із змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 №1339. …».

У ст.94 КЗпП України, зокрема, зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За приписами ст.102-1 КЗпП України, ст.19 Закону України «Про оплату праці» працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 №245 установлено, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Оплата праці сумісників провадиться за фактично виконану роботу.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи (ч.1 ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»).

Відповідно до табелів обліку робочого часу, особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, ОСОБА_15 проставлявся відпрацьований час, оскільки, як зазначає представник позивача, вказана особа перебувала на робочому місці та виконувала покладені на неї обов'язки, будь-якої інформації про знаходження даної особи на лікарняному не поступало, листи непрацездатності нею не надавались.

Зазначене, як вважає позивач, підтверджується поясненнями, наданими завідуючою Розівської державної нотаріальної контори ОСОБА_16 де ОСОБА_15 працює прибиральником службових приміщень. ОСОБА_16 підтверджено, що в табелях обліку робочого часу Розівської державної нотаріальної контори відображено робочий час, який був фактично відпрацьований прибиральником службових приміщень ОСОБА_15 У зазначені строки ОСОБА_15 здійснювала щоденне (крім вихідних днів) прибирання приміщень Розівської державної нотаріальної контори, згідно встановленого графіку роботи. Про те, що в зазначені дати ОСОБА_15 знаходиться на лікарняному, ОСОБА_15 до відома ОСОБА_16 не доводила, лікарняні листи після закінчення лікування до нотаріальної контори не здавала. Про факт знаходження ОСОБА_15 на лікарняному ОСОБА_16 дізналася в день отримання вимоги щодо надання пояснень з зазначеного питання.

Крім того, ОСОБА_15, у своїх поясненнях зазначила, що в зазначені дні вона дійсно мала листи непрацездатності. По закінченню лікування листи непрацездатності здала до Розівської дослідної станції (за основним місцем роботи), а до Розівської державної нотаріальної контори їх не надавала, так як не знала про необхідність надання їх на роботу за сумісництвом. Під час лікування ОСОБА_15 здійснювала прибирання приміщень нотаріальної контори згідно встановленого графіку роботи. Про знаходження на лікарняному до відома завідуючої контори не доводила.

Представник позивача наполягає, що при фактичному перебуванні працівника на робочому місці, не було правових підстав вважати, що ОСОБА_15 перебуває на лікуванні (тимчасово непрацездатна) та не проставляти відпрацьований час, не нараховувати заробітну плату за фактично виконану роботу. З вказаних причин ОСОБА_4 нараховано та сплачено заробітну плату за фактично виконану роботу на суму 265,89 грн. і, як наслідок, нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок до загальнообов'язкових державних цільових фондів на суму 96,52 грн.

Відповідно до табелів обліку робочого часу, особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, ОСОБА_5 проставлявся відпрацьований час, оскільки, як зазначає представник позивача, вказана особа перебувала на робочому місці та виконувала покладені на неї обов'язки, будь-якої інформації про знаходження даної особи на лікарняному не поступало, листи непрацездатності нею не надавались.

Зазначене, як вважає позивач, підтверджується поясненнями наданими завідуючою Першої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_17, де ОСОБА_5 працює помічником нотаріуса. ОСОБА_17 підтверджено, що ОСОБА_5 19.06.2014 знаходилася на робочому місці з 08 год. до 12 год. згідно графіку. Сама ОСОБА_5 у своїх поясненнях зазначила, що 19.06.2014 з 08 год. до 12 год. дійсно знаходилась на робочому місці у нотаріальній конторі.

З вказаних причин ОСОБА_5 нараховано та сплачено заробітну плату за фактично виконану роботу на загальну суму 36,00 грн. і, як наслідок, нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок до загальнообов'язкових державних цільових фондів на загальну суму 13,07грн.

Позивачем не спростовано інформацію ДВНЗ «Запорізький національний університет» про перебування ОСОБА_5 19.06.2014 у відрядженні у м.Київ згідно розпорядження від 18.06.2014 №01-10/392 «Про відрядження». Не надано ОСОБА_5 ані квитка на транспортний засіб, яким вона дісталася до м.Києва, ані самого посвідчення про відрядження з наявними записами про прибуття та вибуття з місця відрядження.

Як зазначено у п.1.10 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», затвердженої 13.11.2001 наказом Міністерства охорони здоров'я України №455, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.12.2001 за №1005/6196, особам, у яких тимчасова непрацездатність настала поза постійним місцем проживання і роботи (під час відрядження, санаторно-курортного лікування, відпустки тощо), листок непрацездатності (довідка) видається за місцем їх тимчасового перебування з дозволу головного лікаря лікувально-профілактичного закладу на число днів непрацездатності.

Тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності (п.1.1 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян»).

Як передбачено п.1.3 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого 09.04.2008 наказом Міністерства охорони здоров'я України №189, тимчасова непрацездатність - це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності.

Виходячи зі змісту нормативних документів та обставин справи ОСОБА_15, отримавши листи непрацездатності, не могла працювати прибиральником службових приміщень Розівської державної нотаріальної контори чи то у будь-який інший спосіб виконувати іншу роботу через свою непрацездатність.

Позивачем не надано до суду доказів оскарження листів непрацездатності ОСОБА_15 чи дій лікувальних закладів, які видали такі листи непрацездатності, при яких ОСОБА_15 мала можливість працювати.

Відповідно до п.5 «Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», затвердженого 28.06.1993 наказом Міністерства праці України №43 оплата праці сумісників здійснюється за фактично виконану роботу. При встановленні сумісникам з погодинною оплатою праці нормованих завдань на основі технічно обґрунтованих норм оплата провадиться за кінцевими результатами за фактично виконаний обсяг робіт. Одержана за роботу за сумісництвом заробітна плата при підрахунку середнього заробітку по основній роботі не враховується, крім випадків, передбачених пунктом 10 цього положення.

З урахуванням обставин справи суд критично відноситься до інформації, яка міститься в поясненнях ОСОБА_16 і ОСОБА_15, ОСОБА_17 та ОСОБА_5 через їх зацікавленість у певному результаті вирішення спору, можливості настання негативних наслідків майнового характеру внаслідок підтвердження порушень законодавства.

Стосовно вимог позивача, щодо визнання протиправним та скасування Розпорядження Держфінінспекції в Запорізькій області від 02.10.2014 №74 про зупинення операцій з бюджетними коштами встановлено, що термін його дії встановлено відповідачем до 31.10.2014 і на час розгляду справи втратило чинність.

За приписами п.24 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: 24) нецільове використання бюджетних коштів.

ДФІ в Запорізькій області під час ревізії встановлено, що за рахунок асигнувань спеціального фонду кошторису, отриманих як плата за послуги, які надаються нотаріальними конторами, на придбання товарно-матеріальних цінностей та на оплату робіт та послуг для потреб апарату Головного управління юстиції у Запорізькій області витрачено 35052,2 грн., що призвело до порушення ч.4, ч.8 ст.13, ч.4 ст.23 Бюджетного кодексу України, п.11 «Положення про порядок надання державними нотаріусами додаткових послуг правового характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, а також послуг технічного характеру», затвердженого 24.02.2011 наказом Головного управління юстиції у Запорізькій області №211/05, вимог постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2001 №702 «Про порядок використання коштів, отриманих органами державної влади від надання ними послуг відповідно до законодавства, та їх розміри», що відповідно до ч.1 ст.119 Бюджетного кодексу України є нецільовим використанням бюджетних коштів спеціального фонду на загальну суму 35052,2 грн.

Відповідно до ч.1 ст.120 Бюджетного кодексу України, зупинення операцій з бюджетними коштами полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунку порушника бюджетного законодавства. Механізм зупинення операцій з бюджетними коштами визначається Кабінетом Міністрів України.

Зупинення операцій з бюджетними коштами можливе на строк до 30 днів у межах поточного бюджетного періоду, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.120 Бюджетного кодексу України).

Як зазначено у п.1 «Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами», затвердженого 19.01.2011 постановою Кабінету Міністрів України №21, цей Порядок визначає механізм застосування Мінфіном, органами Державної казначейської служби, державної фінансової інспекції, місцевими фінансовими органами, головними розпорядниками бюджетних коштів (далі - уповноважений орган) у межах наданих їм повноважень до розпорядників та/або одержувачів бюджетних коштів (далі - розпорядники та/або одержувачі) такого заходу впливу, як зупинення операцій з бюджетними коштами.

За приписами п.2 «Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами» зупинення операцій з бюджетними коштами застосовується у разі виявлення факту порушення вимог бюджетного законодавства, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України, і полягає у зупиненні будь-яких операцій із здійснення платежів з рахунків розпорядників та/або одержувачів, крім випадків, визначених абзацами третім - п'ятим пункту 3 цього Порядку. При цьому складається протокол про порушення бюджетного законодавства. Якщо факт порушення вимог бюджетного законодавства зафіксовано в акті ревізії контролюючого органу, то протокол про порушення вимог бюджетного законодавства не складається. На підставі зазначеного протоколу або акта ревізії уповноважений орган приймає протягом трьох робочих днів з дня його надходження розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про зупинення операцій) за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу: 2) зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1-3, 10, 11, 14-29, 32-36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

Як зазначено у п.8 «Порядку зупинення операцій з бюджетними коштами», підставою для відновлення операцій на рахунках розпорядників та/або одержувачів є: прийняття уповноваженим органом розпорядження про відновлення операцій з бюджетними коштами (далі - розпорядження про відновлення операцій) за формою згідно з додатком 2; закінчення строку, зазначеного в розпорядженні про зупинення операцій або встановленого частиною другою статті 120 Бюджетного кодексу України.

В даному випадку акт ревізії складено 20.08.2014, а спірне розпорядження видано 02.10.2014, тобто воно видано після спливу встановленого для його прийняття строку. Разом з цим, враховуючи, що термін дії цього Розпорядження - до 31.10.2014, то на час розгляду справи воно втратило чинність і, відповідно, не впливає на права та інтереси позивача.

У міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому (п.45 «Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», затвердженого 20.04.2006 постановою Кабінету Міністрів України №550).

Згідно з п.1 «Положення про Державну фінансову інспекцію України», затвердженого 23.04.2011 Указом Президента України №499/2011 Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів […] (пп.4 п.4 «Положення про Державну фінансову інспекцію України»).

Відповідно до пп.15, пп.21 п.6 «Положення про Державну фінансову інспекцію України» Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: 15) пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; 21) при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у п.10 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Отже, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з приписами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Збитки, завдані державі чи об'єкту контролю не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки таке стягнення може вплинути на майновий стан третіх осіб, які можуть не бути об'єктом контролю Держфінінспекції. Такі збитки відшкодовуються або у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, державною фінансовою інспекцією пред'явлено як вимоги про усунення порушень, виявлених під час ревізії ,так і вимоги відшкодування коштів, які вказують на можливе виявлення збитків та їх розмір. Безспірне ж відшкодування (стягнення, списання) таких коштів може потягнути порушення майнових прав осіб, які не є об'єктом контролю Держфінінспекції і також мають право на судовий захист своїх майнових прав та інтересів.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи (Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області) про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена і колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах: від 15.04.2014 у справі №21-40а14, від 07.10.2014 у справі №21-368а14, від 14.10.2014 у справі №21-439а14, від 10.02.2015 у справі №21-632а14.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Суд беручі до уваги обставини справи, зміст публічно-правового спору, враховуючи правову позицію Верховного Суду України з розгляду справ такої категорії приходить до висновку, що перекладання власних владних зобов'язань органу державного фінансового контролю на позивача, як підконтрольної організації - є протиправним з боку ДФІ в Запорізькій області. Звідси, є протиправними та підлягають скасуванню: абзац 2 пункту 3 вимоги №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 в частині: «в повному обсязі відшкодувати виплачену надбавку за роботу з дезинфікувальними засобами у сумі 4904,53 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України» та абзац 2 пункту 5 вимоги №08-08-14-14/7458 від 03.10.2014 в частині: «в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену заробітну плату у сумі 301,89 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України».

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). З'ясовано, сторони у справі є суб'єктами владних повноважень, тому присудження судового збору з Державного бюджету України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов позивача - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати абзац 2 пункту 3 обов'язкової вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції в Запорізькій області відносно позивача - Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, наступного змісту: «в повному обсязі відшкодувати виплачену надбавку за роботу з дезинфікувальними засобами у сумі 4904,53 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України».

Визнати протиправним та скасувати абзац 2 пункту 5 обов'язкової вимоги Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 03.10.2014 щодо усунення порушень, виявлених ревізією Головного управління юстиції в Запорізькій області відносно позивача - Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, наступного змісту: «в повному обсязі відшкодувати зайво виплачену заробітну плату у сумі 301,89 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Управління, у тому числі шляхом стягнення на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України».

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі у десятиденний строк з дня її проголошення, а разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко