Справа № 809/4080/14
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 р. Справа № 876/2369/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача - Богаченка С.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року про закриття провадження у справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобов'язання,-

В С Т А Н О В И Л А :

11 серпня 2011 року Державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобов'язання від 01 лютого 2009 року, що виникло на підставі договору підряду б/н від 01 лютого 2009 року.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року закрито провадження у справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобов'язання.

Не погодившись із винесеним рішенням, його оскаржила Державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську, яка покликаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і винести нову ухвалу, якою справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що право на звернення податкових органів із відповідними позовами встановлено пунктом 11 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, , а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 лютого 2015 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.157 КАС України в частині позовних вимог ДПІ у м.Івано-Франківську до ОСОБА_2 та ТОВ «Модульмонтажгрупп» про визнання недійсним господарського зобов'язання.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що, як зазначено в ч.2 ст. 215 ЦК України, визнання судом нікчемних правочинів недійсними не вимагається. Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Отже, на думку суду першої інстанції, податковий орган, звертаючись з позовом щодо визнання спірного зобов'язання недійсним, не врахував того, що вимоги про визнання недійсними господарських зобов'язань, які завідомо суперечать інтересам держави і суспільства, не можуть бути предметом адміністративного позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. При цьому, закриваючи провадження у справі з цієї підстави, суд першої інстанції був зобов'язаний в ухвалі роз'яснити, до компетенції якого суду належить розгляд такої вимоги. Однак цього зроблено не було.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тим не менш, у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відтак, констатація правочину як нікчемного не перешкоджає зверненню до суду із вимогою про визнання його недійсним.

У листі від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 Вищий адміністративний суд України зазначив, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Водночас, податкові органи не позбавлені права звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його контрагентом, з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами, як це установлено частиною третьою статті 228 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, відсутні, передбачені у ст. 157 КАС України, підстави для закриття провадження у справі в частині цих вимог. Відтак, суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 204 КАС України суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу, а ухвалу суду - скасовує, як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську -задовольнити.

Скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі №809/4080/0970, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя C.І. Богаченко

Суддя В.М. Багрій

Суддя В.Я. Качмар