Справа № 826/1973/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

01 квітня 2015 року м. Київ№ 826/1973/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, -
про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 12 грудня 2014 року № IV-040/2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/1930/15, до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення від 12 грудня 2014 року № IV-040/2014 про задоволення скарги адвоката ОСОБА_2 та закриття дисциплінарної справи відносно нього.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що оскаржуване рішення було прийнято в межах, наданих Вищій кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 13 травня 2013 року звертався до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на дії та бездіяльність адвоката ОСОБА_2, яку було скеровано до дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області.

26 липня 2013 року дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області за результатами розгляду вказаної скарги прийнято рішення, яким притягнуто ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

26 липня 2013 року дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області також прийнято рішення про припинення права на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2, з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», шляхом анулювання свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, виданого Чернігівською обласною кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

З матеріалів справи також вбачається, що рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 19 липня 2013 року за результатами розгляду окремої ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.04.2013 року ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

Судом також встановлено, що 19 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 19.07.2013 року про порушення відносно нього дисциплінарної справи, а також на рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 26.07.2013 року про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю та рішення КДКА Закарпатської області від 26.07.2013 року про припинення його права на заняття адвокатською діяльністю.

На рішення КДКА Закарпатської області від 26.07.2013 року про припинення його права на заняття адвокатською діяльністю, третя особа також зверталася зі скаргою до відповідача 23 серпня 2013 року.

12 грудня 2014 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення № IV-040/2014, яким вказані вище скарги третьої особи задоволено частково. Рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 26.07.2014 року та рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 26.07.2014 року відносно адвоката ОСОБА_2, скасовано, рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Закарпатської області від 19.07.2014 року залишено без змін. Прийнято нове рішення, яким дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_2 було закрито.

Незгода позивача з вказаним рішення обумовила його звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що частиною другою статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року 5076-VI адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, оскільки позивач не є особою, що проходить публічну службу, чи має намір проходити таку службу, а Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, то справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція також підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014 року по справі № К/800/8749/14.

Якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд закриває провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги позивача мають бути розглянуті за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення закрити.

2. Копії ухвали про закриття провадження у справі невідкладно надіслати сторонам.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тими самими позовними вимогами не допускається.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріали будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя І.М. Погрібніченко