Справа № 817/1284/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

817/1284/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1284/15

26 травня 2015 року

14год. 06хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне

до

Приватного вищого навчального закладу "Інститут слов`янознавства Київського славістичного університету"

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України у м. Рівне звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного вищого навчального закладу "Інститут слов`янознавства Київського славістичного університету" про стягнення заборгованості.

Справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Ухвалою про відкриття скороченого провадження від 05 травня 2015 року відповідачу було надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання заперечення. У вказаний строк відповідачем не було подано заперечення на адміністративний позов та заяви про визнання позову.

Давши оцінку доказам у справі, повно і всебічно з’ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно з абз. 2 п. 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів, спрямованих із джерел, визначених Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність" від 13 грудня 1991 року № 1977-XII.

У відповідності до ч. 9 ст. 24 Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується, зокрема, для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і наукову-технічну діяльність" право на пенсію наукового працівника мають чоловіки при досягненні пенсійного віку за наявності стажу роботи не менше 25 років у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років та жінки за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років.

Відповідно до Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 257 від 04.03.2004, посади, які займали колишні працівники відповідача, дають право на призначення їм пенсії наукового працівника.

Судом встановлено, що колишнім працівникам Приватного вищого навчального закладу "Інститут слов`янознавства Київського славістичного університету" виплачувалась призначена пенсія за віком як науковим працівникам відповідно до ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність".

Таким чином, на відповідача покладено обов'язок щодо сплати до Пенсійного фонду різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник відповідача.

У відповідності до п. 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 № 372 (далі - Порядок №372), розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача були надіслані повідомлення про суми витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначеною згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період січень-березень 2015 року (а.с.4-13).

На підтвердження понесення витрат позивачем надані витяги із списків на зарахування пенсій, соціальних допомог банківськими установами (а.с.21-34).

Сума заборгованості підтверджується розрахунком суми позову (а.с.3).

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення заборгованості підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, з відповідача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС України відповідач зобов’язаний виконати постанову негайно.

Суддя Сало А.Б.