Справа № 334/8379/14-а (2-а/334/261/14)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 рокусправа № 334/8379/14-а (2-а/334/261/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року у справі №334/8379/14-а (2-а/334/261/14) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя, третя особа - відкрите акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод», про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 вересня 2014 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя, згідно з яким, просить визнати неправомірним рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 20.02.2014 року, зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 з 20.02.2014 року та провести відповідні виплати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що позивач в період з 13.07.1993 року по 01.09.2000 року працював на посадах, що відносяться до списку №2 згідно з ч.2 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 20.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №2), однак 29.08.2014 року Рішенням засідання робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя їй було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки не було підтверджено уточнюючими довідками період роботи з 13.07.1993 року по 30.09.1999 року та за період з 01.10.1999 року по 01.09.2000 року на посадах, віднесених до списку №2, а довідку №151 від 22.10.2009 року ВАТ «Запорізький арматурний завод», яка підтверджувала пільговий характер роботи позивача по списку №2 на ВАТ «Запорізький арматурний завод» було відкликано.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя №133 від 29.08.2014р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах по списку №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зобов'язав управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до її заяви з 22.08.2014 року та здійснити виплату всіх недоотриманих пенсійних виплат за вказаний період.

Постанова суду мотивована тим, що рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком по списку №2 за відсутності необхідного пільгового стажу є необґрунтованим, тобто таким, що прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим, рішення №133 від 29.08.2014 року є неправомірним та підлягає скасуванню. Крім того суд першої інстанції вказує на те, що оскільки позивач звернувся до відповідача із особистою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 22.08.2014 року, тому вимоги позову про зобов'язання відповідача вирішити питання про призначення пенсії з 20.02.2014 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач для призначення пенсії надав до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя довідку ВАТ «Запорізький арматурний завод» №151 від 22.10.2009 року, яка була відкликана ВАТ «Запорізький арматурний завод». Таким чином, за період з 13.07.1993 року по 03.02.1994 року, з 01.10.1999 року по 01.09.2000 року не підтверджено, що позивач працював повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці по списку №2. Вказує на те, що до надання управлінню Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя дозволу на проведення перевірок відповідач позбавлений можливості здійснити перевірку виданої ВАТ «Запорізький арматурний завод» довідки №151 від 22.10.2009 року, якою підтверджено позивачу пільговий стаж роботи за період з 13.07.1993 року по 03.02.1994 року, з 01.10.1999 року по 01.09.2000 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач звернувся до відповідача 22.08.2014 року з особистою заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 (а.с.11).

Для призначення позивачу пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку ВАТ «Запорізькій арматурний завод» було надано довідку №151 від 22.10.2009 року, якою підтверджено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні на ВАТ «Запорізькій арматурний завод», а також пільговий характер її роботи за списком №2 за періоди: з 13.07.1993 року по 02.01.1996 року в ливарному цеху чистильником по 2 розряду, з 03.01.1996 року по 26.11.1996 року в ливарному цеху землеробом по 1 розряду, з 09.01.1997 року по 30.09.1999 року в гальванічному цеху гальваником по 3 розряду (а.с.24).

25.07.2013 року була надіслана на ім'я начальника управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя заява-повідомлення №488 про анулювання та відкликання довідки ВАТ «Запорізький арматурний завод» від 22.10.2009 року №151 з тих підстав, що ВАТ «Запорізький арматурний завод» не є правонаступником ЗВО «Арматуробудування» (а.с.48).

Одночасно з цією заявою управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя прийняло довідку №19 від 23.07.2013 року щодо пільгового характеру роботи позивача на підприємстві (а.с.49).

Рішенням засідання робочої групи з вирішення спірних питань щодо застосування норм пенсійного законодавства управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя №133 від 29.08.2014 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком за списком №2 за відсутності пільгового стажу 5 років необхідного для призначення пенсії в 54 роки (а.с.50-51).

Вказане рішення прийнято з урахуванням того, що довідку №151 від 22.10.2009 року ВАТ «Запорізький арматурний завод», яка підтверджувала пільговий характер роботи ОСОБА_1 за списком №2 на ВАТ «Запорізький арматурний завод» було відкликано і надано нову довідку №19 від 23.07.2013 року, яка підтверджувала пільговий характер роботи позивача на підприємстві лише з 04.02.1994 року по 02.01.1996 року, з 03.01.1996 року по 26.11.1996 року, з 09.01.1997 року по 30.09.1999 року.

Законність та обґрунтованість рішення відповідача №133 від 29.08.2014 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього закону.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємства.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Відповідно до списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 які були чинні в період роботи позивача на ЗВО «Арматуробудування», правом на пільгове забезпечення користувалися посади формовщика, формовщик машинной формовки.

Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з трудовою книжкою, ОСОБА_1 з 08.05.1985 року працювала на ЗВО «Арматуробудування».

Згідно з записом №14 від 13.07.1993 року ОСОБА_1 переведена в цех кольорового литва чистильником металу 1 розряду (наказ по підприємству №164 від 16.07.1993 року). Наказом №42к від 17.02.1994 року позивачу присвоєно 2 розряд (запис №15).

Згідно з записом №16 з 04.02.1994 року ЗВО «Арматуробудування» перейменовано в ВАТ «Запорізький арматурний завод».

Згідно з наступним наказом по підприємству №37к від 07.02.1995 року відбулося перейменування цеху кольорового литва, де працював позивач, на ливарний цех з 09.01.1995 року.

З 03.01.1996 року позивач був переведений в ливарний цех на посаду землероба по 1 розряду, працював на цій посаді до 26.11.1996 року.

З 27.11.1996 року ОСОБА_1 переведена в гальванічний цех учнем гальваника, з 09.01.1997 року присвоєно 3 розряд гальваника у тому ж цеху, де позивач працював за вказаною професією до 30.09.1999 року, звільнена з підприємства 30.09.1999 року по переводу на АО «Запоріжтехкомплект» (а.с.6-10).

Для призначення позивачу пільгової пенсії із зниженням пенсійного віку ВАТ «Запорізькій арматурний завод» було надано довідку №151 від 22.10.2009 року, якою підтверджено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день при повному робочому тижні на ВАТ «Запорізькій арматурний завод», а також пільговий характер її роботи за списком №2 за періоди: з 13.07.1993 року по 02.01.1996 року в ливарному цеху чистильником по 2 розряду, з 03.01.1996 року по 26.11.1996 року в ливарному цеху землеробом по 1 розряду, з 09.01.1997 року по 30.09.1999 року в гальванічному цеху гальваником по 3 розряду (а.с.24).

Підставою для видачі ВАТ «Запорізькій арматурний завод» цієї довідки стали: ЕКТС, штатний розклад, особиста справа ОСОБА_1, розрахункові відомості, табель обліку робочого часу, а також накази про атестацію робочих місць №28 від 13.02.1995 року і №19 від 08.06.2000 року.

Для підтвердження пільгового стажу разом з копією трудової книжки з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи позивач надав до управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя зазначену довідку ВАТ «Запорізькій арматурний завод» №151 від 22.10.2009 року, відомості якої не суперечать записам в трудовій книжці ОСОБА_1

Згідно з довідкою №151 від 22.10.2009 року, з 22.10.1975 року Запорізький арматурний завод було перейменовано в ЗВО «Арматуробудування», з 04.02.1994 року ЗВО «Арматуробудування» перейменовано в ВАТ «Запорізькій арматурний завод».

Зазначена в уточнюючій довідці підприємства інформація про стаж роботи позивача та характер виконуваної роботи також співпадає із записами у її трудовій книжці, які робилися з посиланням на накази підприємства, з відповідними печатками та підписами посадових осіб. Записи, які мають місце в трудовій книжці позивача підтверджують право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах, і це не заперечується відповідачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, відповідальність за оформлення довідок несе підприємство, що їх видало, тому особа не може бути позбавлена законного права на пенсійне забезпечення з підстав допущення помилки при оформленні відповідної довідки, зокрема, якщо відомості про період та умови її роботи, викладені вірно та на підставі необхідних, визначених Порядком документів.

Крім того, відповідно до ст. 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи норми статті 46 Конституції України, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що неможливість проведення перевірки відповідачем довідки виданої ВАТ «Запорізький арматурний завод» №151 від 22.10.2009 року, якою підтверджено позивачу пільговий стаж роботи за період з 13.07.1993 року по 03.02.1994 року, з 01.10.1999 року по 01.09.2000 року не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на призначення пенсії.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року у справі №334/8379/14-а (2-а/334/261/14) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 22 травня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко