Справа № 1328/10000/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/800/33332/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Мойсюка М.І., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова (далі - Управління ПФУ) про перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок надбавки до пенсії як члену сім'ї політично репресованого, примусово переселеного та згодом реабілітованого в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 10 червня 2012 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року, позов задоволено.

Зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити позивачеві відповідні виплати як політично репресованому, згодом реабілітованому і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11 червня 2012 року по 24 січня 2013 року з урахуванням проведених виплат.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення цих судів і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач згідно довідки №4/5-29454с від 26.01.1993 року, виданої Інформаційним бюро УМВС у Львівській області, був репресований і примусово переселений, а потім на підставі ст. 3 Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» від 17 квітня 1991 року, реабілітований.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує підвищення до пенсії у розмірі 43,52 грн. відповідно до пп. 2 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» як особа, що є членом сім'ї репресованої і згодом реабілітованої особи та яку було примусово переселено.

Відповідно до п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Підвищення до пенсії в розмірі 43,52 грн., яке щомісячно виплачується відповідачем позивачу як члену сім'ї репресованої і згодом реабілітованої особи і яку було примусово переселено, виплачується у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу як особі, що є членом сім'ї політично репресованої і реабілітованої особи та яку було примусово переселено, застосуванню підлягає п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Враховуючи усі обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, оскільки відповідач без законних підстав не здійснив виплату належної соціальної виплати, чим порушив права та інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 24 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.І. Мойсюк

І.В. Штульман