Справа № 806/4281/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року м. Київ К/800/8366/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, скасування п. 3 параграфа 2 наказу, поновлення на посаді за касаційною скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, Тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в якому просив, зокрема, зобов`язати Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України скасувати пункт 3 параграфа 2 наказу № 529 Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03 вересня 2014 року (по особовому складу), що стосується переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду, видати наказ щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді помічника командира Військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ), зобов`язати командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 скасувати наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 вересня 2014 року № 129 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу), зобов`язати командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 в списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаді помічника командира Військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем порушено процедуру переміщення, встановлену наказом Міністра оборони України від 20 листопада 2013 року № 801 «Про затвердження порядку погодження кандидатур претендентів на посади керівників юридичних служб у Міністерстві оборони України». Крім того, при виданні наказів про переміщення ОСОБА_1 по службі порушені пункти 82, 90, 91, 113 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, оскільки ні позивач, ні члени його родини не потребували за станом здоров`я переміщення в іншу місцевість, а рапорту на переміщення по службі ОСОБА_1 не писав.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2014 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду. Визнано протиправним та скасовано п.3 параграфа 2 наказу № 529 Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03 вересня 2014 року (по особовому складу) щодо переміщення ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 15 вересня 2014 року № 129 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по особовому складу). Поновлено ОСОБА_1 в списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаді помічника командира Військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ).

У касаційній скарзі Військова частина польова пошта НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем у червні 2011 року укладено контракт з Міністерством оборони України в особі командира Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) на три роки. За штатним розкладом посада помічника командира Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) з правової роботи, яку обіймав позивач маючи військове звання "капітан юстиції", передбачала військове звання "майор юстиції" та посадовий оклад 1060 грн.

Військова частина НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) входить до складу високомобільних десантних військ Збройних Сил України. Виходячи зі специфіки військової служби у даному роді військ та виконання завдань, які пов`язані з підвищеним ризиком для життя військовослужбовців, високими фізичними навантаженнями, законодавством передбачені більш високі соціальні стандарти для військовослужбовців та вимоги до стану їх здоров`я.

Внаслідок отриманої 22 вересня 2010 року під час виконання учбово-тренувальних стрибків з парашутом з гелікоптера травми, на підставі свідоцтва про хворобу, затвердженого 10 січня 2014 року Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України, позивач визнаний непридатним до служби у аеромобільних військах та придатним до військової служби.

На підставі зазначеного висновку військово-лікарської комісії наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 03 вересня 2014 року № 529 (параграф 2 пункт 3) капітан юстиції ОСОБА_1 , помічник командира з правової роботи 95 окремої аеромобільної бригади високомобільних десантних військ, був призначений на нижчу посаду за станом здоров`я помічником командира 17 навчального полку з правової роботи.

15 вересня 2014 року Командиром Військової частини польова пошта НОМЕР_1 був виданий наказ № 129 про виключення капітана юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу частини.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що переміщення позивача по службі здійснено правомірно, відповідно до приписів п.п.3 п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, згідно встановленої процедури, і згоди на таке переміщення від ОСОБА_1 не вимагається.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що маючи в розпорядженні висновок військово-лікарської комісії про непридатність ОСОБА_1 до служби у аеромобільних військах, відповідачу належало з`ясувати можливість його використання на військовій службі на вакантній рівнозначній посаді за основною або спорідненою військовою спеціальністю, і лише за відсутності вакантних рівнозначних посад можливим було призначення на нижчу посаду. Проте, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності можливості використання позивача на рівнозначній посаді.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення), визначено порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади в тому числі за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; 3) на нижчі посади в тому числі за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Пунктом 113 цього Положення передбачено, що переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Крім того, відповідно до вимог п.12.2 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, неможливість використання військовослужбовців на військовій службі визначається відсутністю вакантних рівнозначних посад за основною або спорідненою військовими спеціальностями, що підтверджується відповідними кадровими органами, у межах: оперативного командування, армійського корпусу (повітряного командування), територіального управління, військових частин, безпосередньо підпорядкованих командуванням видів Збройних Сил України, Генеральному штабу Збройних Сил України, Міністерству оборони України - для осіб рядового, сержантського і старшинського складу; Збройних Сил України - для осіб офіцерського складу.

Таким чином, враховуючи що позивачем рапорт про його переміщення за станом здоров`я не подавався, відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості використання позивача на рівнозначній посаді, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, а ОСОБА_1 поновленню на посаді помічника командира Військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: Я.Л. Іваненко М.І. Мойсюк В.В. Тракало