Справа № 553/5228/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 553/5228/14-а

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.03.2015р. по справі № 553/5228/14-а

за позовом Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві в інтересах ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області

про скасування постанови про накладення штрафу від 25 листопада 2014 року по справі № 553/285/14а ВП 45280254,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві в інтересах ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтава з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, в якому просив суд скасувати постанову про накладення штрафу від 25 листопада 2014 року по справі № 553/285/14а ВП №45280254.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 10.03.2015 року у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.03.2015 року та винести нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ч. 1 та 2 ст. 75, 89 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 170, 181 КАС України, з обставин і обгрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.11.2014 року №45280254, зобов'язано управління пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави призначити та нарахувати пенсію ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за списком № 2, починаючи з 11 листопада 2013 року. Даною постановою надано боржнику 7-денний строк для самостійного виконання рішення суду (а.с.13).

Управління пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави направило до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Полтавській області лист від 20.11.2014 року за № 7830/06-11, яким повідомлено, що УПФУ Ленінського району у м. Полтаві звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави з клопотанням про роз'яснення постанови суду № 553/285/14а від 11 квітня 2014 року щодо роз'яснення який саме період роботи дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2, який необхідно враховувати при призначенні пенсії зазначення періоду, та в зв'язку з цим прохали зупинити виконавче провадження (а.с.8).

Оскільки рішення суду та вимоги державного виконавця боржником не було виконано, 25.11.2014 року старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду та зобов'язано боржника виконати рішення суду до 01.12.2015 року (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.12.2014 року відмовлено в задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України Ленінського району у м. Полтаві про роз'яснення постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 11.042014 року в адміністративній справі № 553/285/14а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району у м. Полтаві про зарахування пільгового стажу при призначенні пенсії про нарахування пенсії за віком на пільгових умовах ( а.с.51).

Розпорядженням №5340 від 29.12.2014 року, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, але виплати не проведені (а.с.53).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з правомірності дій державного виконавця по накладенню штрафу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дії позивача є такими, що не узгоджуються з нормами чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 13 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За правилами ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 75 наведеного Закону, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав (ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання з поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що формальне звернення Управління пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави до суду з клопотанням про роз'яснення рішення суду, яке по своїй природі є чітким і зрозумілим, не може вважатися поважною причиною, настання якої перешкоджає виконанню боржником даного рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання апелянта на визнання звернення з поданням про роз'яснення рішення суду поважною причиною та підставою для зупинення виконавчого провадження надуманими, безпідставними та юридично невмотивованими.

Також колегія суддів зазначає, що у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості зупинення виконавчого провадження в зв'язку із зверненням сторони виконавчого провадження до суду про роз'яснення судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, не зважаючи на повторне накладення державним виконавцем штрафу за невиконання рішення суду, позивачем так і не надано підтверджуючих документів щодо фактичного виконання вказаного рішення суду, тобто перерахунку на рахунок стягувача нарахованих згідно рішення суду коштів, як в ході примусового виконання рішення суду, так і на підтвердження доводів даного позову.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі «Л. проти України» ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв'язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку. Виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

Матеріалами справи підтверджено, що виплати за рішенням суду позивачу не були проведені.

Виходячи з наведених підстав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що постанова про накладання штрафу від 25.11.2014 року через невиконання рішення суду є законною та обґрунтованою, а отже позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Ленінського районного суду м. Полтава від 10.03.2015 року по справі № 553/5228/14-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 10.03.2015р. по справі № 553/5228/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.