Справа № П/811/1131/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року справа № П/811/1131/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної фінансової інспекції в Кіровоградській області
до відповідачаВідділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації
прозобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації, в якому просить зобов'язати Відділ освіти Олександрівської районної державної адміністрації (27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Леніна, 82, Код ЄДРПОУ - 02144128) виконати п.2.2 частково на суму 2119,80 грн., п.2.3 частково на суму 746,20 грн., п.2.4 частково на суму 1218,90 грн., п.2.5 частково на суму 501,12 грн., п.2.6 частково на суму 193,16 грн., п.2.7 частково на суму 689,00 грн., п.2.8 частково на суму 4016,90 грн., п.2.9 частково на суму 9381,02 грн. п.2.10частково на суму 1956,00 грн., п.2.11 повністю на суму 255,78 грн., п.2.12 повністю на суму 434,44 грн., п.2.14 частково на суму 40,00 грн., п.2.16 частково на суму 137,43 грн., п.2.17 повністю на суму 5374,50 грн., п.2.18 частково на суму 736,72 грн., п.2.19 частково на суму 10128,06 грн., п.2.21 повністю на суму 4178,37 грн. листа вимоги від 22.08.2014 року №01-15/498 та усунути фінансові порушення на загальну суму 42207,40 грн.

Свої позовні вимоги Інспекція обґрунтовує тим, що нею проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації за період з 01.12.2012 р. по 01.06.2014 року. Під час ревізії Інспекцією виявлено ряд порушень чинного законодавства. За результатами ревізії, з метою усунення виявлених порушень Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області винесено лист-вимогу від 22.08.2014 р. №01-15-15/498.

Позивач зазначає, що пункти п.2.2, п.2.3, п.2.4, п.2.5, п.2.6, п.2.7, п.2.8, п.2.9, п.2.10, п.2.14, п.2.16, п.2.11, п.2.18, п.2.19 вищезазначеного листа-вимоги частково не виконано, а п.2.12, п.2.17 та п.2.21 повністю.

Відповідача до суду подано заперечення на адміністративний позов відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнаються та просив суд у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.104-106).

Представники позивача та відповідача в судове засідання 05.05.2015 року не з'явились, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі (т.1, а.с.133).

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України -особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ухвали від 05.05.2015 року подальший розгляд справи здійснено суд у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що у період з 16.06.2014 року по 06.08.2014 р. посадовими особами Олександрівської об'єднаної державної фінансової інспекції проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Олександрівської районної державної адміністрації за період з 01.12.2012 р. по 01.06.2014 року.

За результатами проведеної ревізії складено акт №01-10/47 від 12.08.2014 року (т.1, а.с.42-65).

На підставі акта ревізії №01-10/47 від 12.08.2014 року Олександрівською об'єднаною державною фінансовою інспекцією вручено відповідачу лист-вимогу 22.08.2014 р. №01-15-15/498 про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань та притягнення винних осіб до відповідальності (т.1, а.с.36-41).

Разом з тим, відповідача зобов'язано, зокрема:

п.2.2 - стягнути кошти в загальній сумі 2,500 грн.,

п.2.3 - стягнути кошти в загальній сумі 18,031,30 грн.,

п.2.4 - стягнути кошти в загальній сумі 1957,30 грн.,

п.2.5 - стягнути кошти в загальній сумі 819,32 грн.,

п.2.6 - стягнути кошти в загальній сумі 3150,01 грн.,

п.2.7 - стягнути кошти в загальній сумі 1700,70 грн.,

п.2.8 - стягнути кошти в загальній сумі 6378,00 грн.,

п.2.9 - стягнути кошти в загальній сумі 22459, 20 грн.,

п.2.10 - стягнути кошти в загальній сумі 3133,00 грн.,

п.2.14 - стягнути кошти в загальній сумі 157,32 грн.,

п.2.16 - стягнути кошти в загальній сумі 717,07 грн.,

п.2.11 - стягнути кошти в загальній сумі 255,78 грн.,

п.2.18 - стягнути кошти в загальній сумі 2493,97 грн.,

п.2.19 - стягнути кошти в загальній сумі 25425,07 грн.

На виконання зазначених вище вимог Відділом освіти Олександрівської районної державної адміністрації до Олександрівської ОДФІ надані листи від 25.09.2014 року №01-23/1160/01, від 24.10.2014 року №01-23/1418/01, від 30.12.2014 року №021-23/1788/01, від 06.01.2015 року №01-23/10/01, від 30.01.2015 №01-23/122/01 з відповідними додатками, якими повідомлено про часткове виконати листа-вимоги від 22.08.2014 №01-15/498.

Так, п.2.12 щодо стягнення коштів в загальній сумі 434,44 грн., п.2.17 щодо стягнення коштів в загальній сумі 5374,50 грн. та п.2.21 щодо укладення договору з ФОП ОСОБА_1 на відшкодування комунальних послуг, в якому передбачити погашення витрат понесених Відділом освіти на орендоване приміщення в сумі 4178,34 грн. не виконані повністю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі - Закон) законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм у їх системному зв'язку дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відтак, суд доходить висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Натомість в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені у ході перевірки підконтрольного суб'єкта збитки та необхідність їх відшкодування.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання виконати вимогу.

Відповідну правову позицію зазначив Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 28 січня 2015 року (справа №К/800/63832/14).

Аналогічні правові позиції висловлені колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14) та від 28 жовтня 2014 року (справа № 21-462а14), які, за змістом статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для суду.

На підставі викладеного, враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права, не відповідає змісту прав Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області щодо стягнення завданих збитків, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати, відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук