Справа № 803/763/15-а
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 803/763/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Хилюк Наталії Сергіївни про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції (далі - ВДВС Нововолинського МУЮ) Хилюк Наталії Сергіївни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139 та про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139 винесена відповідачем з порушенням вимог статтей 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження», поза межами строків, встановлених для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Представник відповідача в поданому письмовому запереченні від 19 травня 2015 року №5904 пред'явленні позовні вимоги заперечив, посилаючись на правомірність дій і рішень відповідача. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Хилюк Н.С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139.

Відповідач в судове засідання представника не направив. 21 травня 2015 року відповідачем подано заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до частин четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ знаходиться виконавче провадження №46628139 по примусовому виконанню постанови №163/3375/13-п, виданої 26 грудня 2013 року Любомльським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 1 700 грн. штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Згідно із статтею 17 Закону №606-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 6 Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як визначено частиною третьою статті 23 Закону №606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно із частинами першою та другою статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ ВП №46628139 виконавчий документ, а саме, постанову №163/3375/13-п, видану 26 грудня 2013 року Любомльським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 1 700 грн. штрафу, повернуто стягувачу та роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 23 квітня 2015 року.

Державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ Хилюк Н.С. 24 лютого 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №46628139 по примусовому виконанню постанови №163/3375/13-п, виданої 26 грудня 2013 року Любомльським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 1 700 грн. штрафу, та надано боржнику строк для добровільного виконання сплати боргу.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 лютого 2015 року ВП №46628139 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови, з огляду на що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 28 травня 2015 року.