Справа № 553/96/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р.Справа № 553/96/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 03.03.2015р. по справі № 553/96/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві третя особа: Аграрний коледж управління і права Полтавської державної аграрної академії

про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугою років незаконною та зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, період з 01 вересня 1993 року по 02 липня 2002 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави, третя особа: Аграрний коледж управління і права Полтавської державної аграрної академії про визнання відмови в призначенні пенсії за вислугу років незаконною та зобов'язання зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років період з 01.09.1993 року по 02.07.2002 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.03.2015 року по справі № 553/96/15-а адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 01.09.1987 року по даний час позивач ОСОБА_1працює та працював у вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації на різних педагогічних посадах, зокрема:

в період з 01.09.1987 року по 31.08.1993 року згідно наказу № 210 від 31.08.1987 року на посаді викладача;

в період з 01.09.1993 року по 02.07.2002 року згідно наказу № 80к від 01.09.1993 року на посаді завідувача відділенням (декана), одночасно в цей же період за внутрішнім сумісництвом на посаді викладача агрономічних дисциплін;

в період з 03.07.2002 року по 05.09.2004 року згідно наказу № 32к від 03.07.2002 року на посаді заступника директора з навчальної роботи;

в період з 06.09.2004 року по теперішній час згідно наказу № 3-852 від 06.09.2012 року на посаді директора.

Зважаючи на вище вказані періоди роботи та трудову діяльність в педагогічній сфері, стаж позивача на педагогічних посадах в закладі освіти, що, згідно пункту Е ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає право на пенсію за вислугою років становить 27 років 04 місяці 09 днів. При цьому, загальний трудовий стаж позивача ОСОБА_1 становить 35 років 04 місяці 09 днів.

21.10.2014 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави за консультацією щодо визначення права на призначення останньому пенсії за вислугою років.

Згідно Рішення органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду Ленінського району м. Полтави від 17.11.2014 року за № 264 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років (а.с.7).

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що підставою для відмови в призначенні пенсії стало те, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж на посадах працівників освіти 25 років, та продовженням роботи на посаді, що передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (а.с.7).

Пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх документів органом, що призначає пенсію.

Як визначено п. 3.3 вказаного Порядку визначено, орган, який призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки заяв; допомогу особам, зазначений у пунктах 1.1. і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 та ч. 4 ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Аналогічні положення містяться в ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якій зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно п. 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Разом з тим, відповідно абз. 2 п. 1.1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Отже, трудова книжка ведеться з метою фіксування трудової діяльності і підтвердження наявності трудового стажу працівника, та є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ № 909 від 04.11.93 р., визначені заклади і установи охорони здоров'я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до вимог до даного Закону скористатись пільговим віком на пенсію можуть ті працівники освіти, що мають необхідний стаж роботи на посадах в установах, організаціях, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», тобто умовою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на вислугу років, періодів роботи працівників освіти є наявність факту роботи у ці періоди на відповідних посадах та у закладах, віднесених до Переліку. Ця умова не залежала, а відповідно і не залежить, від обсягу навчального навантаження, а отже, і від розміру заробітної плати та обсягу сплачених страхованих внесків.

Колегія суддів зазначає, що Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту й посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, передбачені вищі навчальні заклади І-ІІ рівнів акредитації та посади в них: директора, його заступників з навчально-виховної ( навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старших майстрів виробничого навчання, майстрів, виробничого навчання, викладачів, педагогів, професійного навчання, практичних психологів, соціальних педагогів, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як вбачається зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 та уточнюючою довідкою, щодо даних персоніфікованого обліку - з 01.09.1987 року по даний час позивач працює у одному і тому ж вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації (а.с.8-11, 12-13). Так, з зазначених вище документів вбачається, що спочатку навчальний заклад, в якому працює позивач мав назву Полтавський сільськогосподарський технікум по підготовці керівних кадрів колгоспів та радгоспів, який у 1991 році буй перейменований у Полтавський сільськогосподарський технікум згідно наказу Держагропрому № 44 від 18.03.1991 року, та Полтавський сільськогосподарський технікум з 01.01.1994 року перейменований в Полтавський аграрний коледж управління і права згідно наказу № 20 від 12.02.1994 року.

Так, у 1997 році найменування «Полтавський аграрний коледж управління і права» викладено в редакції «Полтавський державний аграрний коледж управління і права» згідно наказу № 191 від 02.12.1997 року. На основі наказу Міністерства аграрної політики України № 192 від 28.05.2004 року Полтавський державний аграрний коледж управління і права реорганізований у Аграрний коледж управління і права Полтавської державної аграрної академії.

У відповідності до довідки № 516 від 14.11.2014 року, виданої Аграрним коледжем управління і права Полтавської державної аграрної академії, вказано, що даний навчальний заклад за всіма ліцензованими спеціальностями акредитований за І рівнем акредитації (а.с.14).

Таким чином, з огляду на вище викладені факти, найменування навчального закладу, в якому працював і на даний час працює ОСОБА_1, відповідає вимогам Переліку закладів та установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Більше того, займані позивачем посади викладача у період з 01.09.1987 року по 31.08.1993 року, заступника директора з навчальної роботи з 03.07.2002 року по 05.09.2004 року та директора коледжу з 06.09.2004 року по теперішній час належать до переліку посад, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за № 909.

Як вбачається з матеріалів справи з 01.09.1993 року по 02.07.2002 року ОСОБА_1 працював на посаді завідуючого відділенням та декана факультету, які не передбачені Переліком, поряд з цим, в цей час останній на умовах внутрішнього сумісництва працював у даному навчальному закладі на посаді викладача і щорічно виконував педагогічне навантаження в обсязі від 480 до 940 годин щорічно, що в свою чергу підтверджується записами в трудовій книжці, які при цьому є обов'язковими для призначення та нарахування пенсії уповноваженим на те органом.

У відповідності до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 вказано, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 зазначеного вище Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, як вбачається з уточнюючої довідки № 467 від 15.10.2014 року, виданої Аграрним коледжем управління і права Полтавської державної аграрної академії, яка підтверджує роботу ОСОБА_1 у оспорюваний період на посаді викладача агрономічних дисциплін і виконання педагогічного навантаження в наступних обсягах: 1993-1994 - навчальний рік - 480 годин; 1994-1995 - навчальний рік - 422 години; 1995-1996 - навчальний рік - 940 годин; 1996-1997 - навчальний рік - 616 годин; 1997-1998 - навчальний рік - 626 годин; 1998-1999 - навчальний рік - 574 годин; 1999 - 2000 - навчальний рік - 662 години; 2000 - 2001 - навчальний рік - 741 година; 2001 - 2002 - навчальний рік - 855 годин ( а.с. 12-13).

Дані обставини та факти підтверджуються витягами з протоколів , згідно яких ОСОБА_1 саме як викладачу встановлювалися відповідні кваліфікаційні категорії: «відповідає займаній посаді викладача Полтавського сільськогосподарського технікуму по підготовці керівних кадрів колхозів та совхозів Госагропрома УССР, «спеціаліста» та «спеціаліста вищої категорії» та присвоєно відповідні педагогічні звання: «старший викладач», «викладач-методист», що є належними та беззаперечними доказами.

З огляду на вище наведені обставини та факти вбачається, що в оспорюваному рішенні органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району у м. Полтаві від 17.11.2014 року № 264, робота на посаді викладача в цей період не була зарахована позивачу до спеціального стажу, що відповідно дає право останньому на призначення пенсії за вислугою років.

Отже, дії відповідача призвели до необґрунтованого заниження спеціального стажу ОСОБА_1 на 8 років 10 місяців 02 днів та у відмові позивачу в призначенні пенсії за вислугу років.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про скасування Рішення органу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави № 264 від 17.11.2014 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років та необхідність задоволення позову в цій частині.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві зарахувати йому стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років періоду з 01.09.1993 року по 02.07.2002 року законними та обґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість та законність вимог позивача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і доказів в їх обґрунтування позивачем не надано.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 03.03.2015р. по справі № 553/96/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.