Справа № 804/19230/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 рокусправа № 804/19230/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика дверей «Будмайстер» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання не чинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» звернулось з вищевказаним позовом до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та просило визнати нечинним і скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 01.10.2014р. № відповідача повністю.

В обґрунтування позову, посилається на те, що податковим органом при проведенні перевірки та винесенні податкового повідомлення-рішення було допущено порушення норм податкового законодавства, в результаті чого прийнято оскаржуване рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 01.10.2014 р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Представник відповідача в письмових запереченнях та в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом на адресу позивача направлено запит під №1 перевіряючого сектору планування та інформаційного забезпечення Управління податкового аудиту Мамай Ю.А., у зв'язку з проведенням виїзної позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства при нарахуванні та сплаті податку на додану вартість при проведенні господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Термінал-Холдінг» () за період з 01.01.2014 по 30.04.2014, тривалістю 5 робочих днів, у зв'язку з чим просив надати сертифікати якості отриманої продукції, картки складського обліку, договори оренди складських, офісних приміщень та обладнання у разі наявності, копію товаро-транспортної накладної, видаткової накладної та журнал реєстрації довіреностей.

Крім того, СДРІ сектору планування та інформаційного забезпечення Управління податкового аудиту Мамай Ю.А. направлено запит №2 з вимогою надати податкові, видаткові, товаро-транспортні накладні, калькуляційну картку, оборотно-сальдову відомість по рахунку 23 та описати технологічний процес виробництва в якому задіяні матеріали придбані у ТОВ «Термінал-Холдінг».

На вищевказані запити №1 та 2 позивач листом від 22.09.2014 року за вих. №182 надав відповідь, в якій з урахуванням положень п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України зазначив, що сертифікати якості отриманої продукції, картки складського обліку, калькуляційні картки та оборотно-сальдової відомості не мають ніякого відношення до взаємовідносин підприємства з контрагентами, тому в цій частині вимоги податкового органу є неправомірними. Натомість, додатком до листа позивачем надано податковому органу копію товарно-транспортної накладної №7002 від 15.01.2014 року, копію сторінки із журналу реєстрації довіреностей, крім того, за актом прийому-передачі №719 від 16.09.2014 року укладеного між представником підприємства та перевіряючим Мамай Ю.А., надано наступні документи: заявка №403 від 03.12.2013 року на поставку фініш плівки, договір поставки №02-12/13 від 02.12.2013 р., додатки №1,2 до договору №02-12/13 , видаткова накладна №7002 від 15.01.2014 р., податкова накладна №7002 від 15.01.2014 р. з квитанцією №1 про реєстрацію накладної, товарно-транспортна накладна №7002 від 15.01.2014 р., журнал реєстрації довіреностей 2013-2014 р.р., матеріальний звіт ОСОБА_2 по рах. 201 за січень-квітень 2014 р., платіжне доручення №406 від 15.01.2014 р., журнал ордер по рахунках 371,631 за січень-квітень 2014 р.

Як свідчать матеріали перевірки відображені в акті від 29.09.2014 р. №213/22-03-33892810, позапланова виїзна перевірка проведена на підставі наказу №719 від 16.09.2014 р. та направлення №517 від 16.09.2014 р. Підставою для проведення перевірки зазначено рішення ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на скаргу генерального директора ТОВ «Фабрика дверей «Будмайстер» Слюнкова А.І. від 01.09.2014 №6113/10/04-36-10-08-09 на податкове повідомлення-рішення Західно-Донбаської ОДПІ Міндоходів у Дніпропетровській області від 30.07.2014 р. №, у зв'язку з необхідністю посилення доказової бази, для повного та всебічного розгляду оскаржуваних питань, а саме дослідження господарських операцій з урахуванням аргументів і доводів, наведених платником у скарзі.

При цьому поточна перевірка проводилась з питань нарахування та сплати податку на додану вартість при проведенні господарських операцій по взаємовідносинах з ТОВ «Термінал Холдінг» за період з 01.01.2014 р. по 30.04.2014 р. за висновками акту перевірки було встановлено порушення п.44.1, п.44.6 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України - завищено розмір податкового кредиту на загальну суму 14250,60 грн. по податковій накладній включеній до декларації за квітень, виписаній у січні 2014р. (а.с.10-16).

На підставі вищевказаного акту перевірки, податковою інспекцією 01.10.2014р. було прийнято податкове повідомлення-рішення № за яким відповідно до п.44.1, п.44.6 п.44.3 ст.44, п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями у розмірі 510 грн. (а.с.9).

Оцінивши зібрані у справі матеріали, докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла наступного висновку.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.1.5 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється платником податків у випадках коли подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

У відповідності до п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

З аналізу вищезазначених норм Податкового кодексу вбачається, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та відповідають дійсним обставинам справи, оскільки колегія суддів не вбачає порушень податкового законодавства в діях позивача.

Очевидно, що платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на запити №1 та 2 податкового органу, які у відповідності до абз.5 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України складено із порушенням вимог вищевказаної статті, а саме підписано неповноважною особою.

Зокрема, досліджено невідповідність змісту вказаних запитів нормам податкового кодексу, оскільки такі документи як сертифікати якості отриманої продукції не є первинними бухгалтерськими документами у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а лише підтверджують якість отриманого товару, у зв'язку з чим віднесення цих сертифікатів якості податковим інспектором до первинних бухгалтерських документів є безпідставним.

У ході розгляду справи судом першої інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судом на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинам, що спростовують позицію державного податкового органу про не надання необхідних первинних документів платником податків до закінчення перевірки. Зокрема, судом досліджено первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку та податкового обліку, та які підприємством були надані до перевірки контролюючому органу в повному обсязі (договори, податкові та видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, журнал реєстрації довіреностей та інші документи перераховані в акті прийому-передачі між інспектором податкового органу та бухгалтером підприємства), натомість відповідачем їх не було враховано в акті перевірки від 29.09.2014 р. №213/22-03-33892810, а відповідно не враховано під час ухвалення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

В повному обсязі рішення складено 29 травня 2015 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський