Справа № 809/1917/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа № 809/1917/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Мельничука Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про стягнення заборгованості в розмірі 2 892,17 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

12.05.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, в розмірі 2 892, 17 гривень.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України допустив заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за квітень 2015 року в загальному розмірі 2 892,17 гривень.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористався, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 24.02.2000 року здійснено державну реєстрацію юридичної особи - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи.

Судом також з'ясовано, що 16.11.2004 року відповідачем змінено найменування юридичної особи з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" та товариство з обмеженою відповідальністю "Колос", про що державним реєстратором внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою № 2203 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданою Головним управлінням статистики в Івано-Франківській області.

Відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області, як платник страхових внесків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали у відповідача та здобули спеціальний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 (далі по тексту Інструкція), встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що працівникам відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 призначена пенсія за віком на пільгових умовах у відповідності до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», витрати на виплату та доставку якої за квітень 2015 року позивачем понесено в загальному розмірі 2 892,17 гривень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на пільгових умовах за Списком № 2.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Враховуючи вищевикладені норми, суд зазначає, що обов'язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу.

Як встановлено судом, позивач на адресу відповідача надіслав розрахунок фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якого сума відшкодування витрат на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за квітень 2015 року становить 1 080, 94 гривень, 1 334,44 гривні та 476,79 гривень відповідно.

Однак, відповідачем у передбачені строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за вказаний період.

Загальна сума заборгованості з відшкодування сум витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, понесених Управлінням Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області за квітень 2015 року становить 2 892,17 гривень.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що несплата товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" понесених позивачем витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за квітень 2015 року в розмірі 2 892,17 гривень, вчинена всупереч частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, а позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" (ідентифікаційний код 30769724) на користь Управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20550926) заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за квітень 2015 року в розмірі в розмірі 2 892 (дві тисячі вісімсот дев'яносто дві) гривні 17 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 29.05.2015 року.