Справа № 821/834/15-а
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/834/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮгСвет" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2015 року №, -

встановив:

17 березня 2015 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЮгСвет" (далі - позивач, ТОВ «ЮгСвет») до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ДПІ) з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2015 року №.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що 17 січня 2015 року на підставі пп.78.1.1. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідачем було проведено позапланову виїзну документальну перевірку, за результатами якої складено акт перевірки №4/21-03-22-06. Висновки акту перевірки стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 15885,50 грн. Законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)» (надалі - Закон №71) встановлено мораторій на проведення перевірок платників податку з обсягом доходу до 20 млн. гривень за попередній календарний рік. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2015 року №.

Представник позивача 21 травня 2015 року заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач 21 квітня 2015 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає з таких підстав. 19 грудня 2014 року керівником ДПІ був виданий наказ №1550 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮгСвет» (39115503)», яким наказано провести перевірку позивача з 30.12.2014 року терміном два робочих дні. Повідомлення від 19.12.2014 року №1474/21-03-22-06, копію наказу від 19.12.2014 року №1550, повідомлення про запрошення платника податків від 19.12.2014 року №13248/10/21-03-22-04 направлено на адресу товариства та отримано останнім 24 грудня 2014 року. ДПІ виконало всі необхідні умови для допуску посадових осіб до проведення перевірки. Посилання позивача на набуття чинності Законом №71 є необґрунтованим, оскільки процедура щодо проведення перевірки розпочалась до набрання сили цим законом. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Представник відповідача 21 травня 2015 року заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи викладене, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що ТОВ "ЮгСвет" () зареєстровано Суворовським районним управлінням юстиції у м. Херсоні, свідоцтво про державну реєстрацію від 27.02.2014 року №0017080. Підприємство перебуває на обліку в ДПІ з 28 лютого 2014 року №36, є платником податку на додану вартість з 01 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом №200175836.

Основним видом діяльності підприємства позивача за КВЕД є 46.43 - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення.

ДПІ 19 грудня 2014 року винесено наказ №1550 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮгСвет» (39115503)», в п.1 якого зазначено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з 30 грудня 2014 року терміном два робочих дні. Зміни до зазначеного наказу не вносились, термін проведення перевірки не переносився та не поновлювався, докази протилежного сторони суду не надали.

На підставі даного наказу відповідач 17 січня 2015 року провів невиїзну документальну позапланову перевірку ТОВ «ЮгСвет», за результатами якої складено акт від 17 січня 2015 року №4/21-03-22-06/39115503 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮгСвет» (39115503) з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків контрагентами-постачальниками ТОВ «Українська кабельна компанія» (31595602) та ТОВ «Мастер кабель Україна» (37841178) за серпень 2014року та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності».

Висновком перевірки є порушення п.44.1, 44.6 ст.44, п.198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за серпень 2014 року на загальну суму 12708,40 грн., в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Мастер кабель Україна» на суму 5017,41 грн. та з ТОВ «Українська кабельна компанія» на суму 7690,99 грн., внаслідок чого занижено суму ПДВ яка підлягає сплаті до бюджету за серпень 2014 року в розмірі 12708,40 грн.

Висновки акту перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2015 року № яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 15885,50 грн.

Позивач ставить під сумнів правомірність проведення позапланової документальної невиїзної перевірки та як наслідок правомірність прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що п.3 Прикінцевих положень Закону №71 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади, завдання та функції контролюючих органів, їх права та обов'язки, порядок та підстави проведення документальних планових та позапланових виїзних (невиїзних) перевірок визначені Податковим кодексом України.

Згідно п. 78.4 ст. 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Цим же пунктом ПК України передбачено, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Також, згідно п. 78.5 ст. 78 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом п. 79.1 ст. 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Згідно з п.п.81.1. п.81.1 ст.81 Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Цим же пунктом визначено, що непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Наведені положення податкового законодавства, які регулюють спірні правовідносини, свідчать про те, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає обов'язкову наявність підстави, з якою закон пов'язує можливість її проведення.

Статтею 78 ПК України визначено вичерпний перелік підстав, за якими контролюючі органи вправі приступити до проведення документальних позапланових перевірок.

Як свідчить зміст виданого відповідачем наказу №1550 від 19.12.2014 року, документальна позапланова перевірка позивача була призначена на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, згідно якого документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас порядок надіслання контролюючими органами запитів платникам податків врегульовано ст. 73 ПК України, згідно п.73.3 якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Цим же пунктом Кодексу визначено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, цим пунктом визначено, що платники податків у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Виходячи з наведеної норми, контролюючі органи вправі надіслати запит платнику податку за наявності підстав, вичерпаний перелік яких чітко визначено вказаною нормою, при цьому у запиті повинна міститься інформація, яка підтверджує наявність такої підстави.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що контролюючі органи вправі здійснювати позапланові перевірки платника податку за підставою, передбаченою п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Кодексу, у разі:

- якщо дані перевірок інших платників податків або отримана у встановленому порядку інформація, свідчить про факти порушення платником податку податкового, валютного та іншого законодавства;

- дотримання контролюючим органом встановленого законом порядку для надіслання платнику податку запиту;

- ненадання платником податку у передбачений законом строк відповіді на обов'язковий запит контролюючого органу.

Сторони не надали суду запит ДПІ від 12.11.2014 року №11810/10/21-03-22-06-09 та відповідь товариства на нього.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 ПК України).

Окремо суд звертає увагу відповідача, що п.1 наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮгСвет» (39115503)» передбачав проведення перевірки з 30 грудня 2014 року терміном два робочих дні. Таким чином, перевірка повинна була відбутись 30-31 грудня 2014 року. Доказів продовження терміну проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «ЮгСвет» сторони не надали.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №1084-р «Про перенесення робочих днів у 2015 році» з метою створення сприятливих умов для святкування 1 січня - Нового року та 7 січня - Різдва Христового, а також раціонального використання робочого часу рекомендувати керівникам підприємств, установ і організацій (за винятком органів Пенсійного фонду України, Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", Державної казначейської служби та банків) перенесено у порядку і на умовах, установлених законодавством, у 2015 році для працівників, яким установлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочі дні з: п'ятниці 2 січня - на суботу 17 січня; четверга 8 січня - на суботу 31 січня; п'ятниці 9 січня - на суботу 14 лютого.

Так, робочими днями є 5,6,12,13,14,15,16,17 січня 2015 року.

Акт перевірки від 17 січня 2015 року №4/21-03-22-06/39115503 містить інформацію, що перевірка проводилась 17 січня 2015 року (оскільки дата 17 січня 2014 року є явною помилкою) на підставі наказу від 19 грудня 2014 року №1550. Наведене дає підстави для висновку про пропущення відповідачем строку на проведення перевірки.

Окрім того, суд зазначає, що Законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України (щодо податкової реформи)» (надалі - Закон №71) встановлено мораторій на проведення перевірок платників податку з обсягом доходу до 20 млн. гривень за попередній календарний рік.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону №71 встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Доказів того, що обсяг доходу позивача за 2014 рік перевищує 20 млн. гривень сторони суду не надали.

Посилання відповідача на відсутність підстав для застосування вимог Закону №71 в даній справі, оскільки процедура щодо проведення перевірки розпочалась до набрання ним законної сили, є безпідставним.

Відповідач пропустив строк на проведення перевірки в 2014 році, провів її лише 17 січня 2015 року на підставі наказу який вже не давав підстав для її проведення, проігнорував вимоги Закону №71 та не надав жодних доказів які підтверджують правомірність проведеної перевірки.

Отже, враховуючи наведені обставини та обмеження щодо проведення перевірок платників податку, встановлені Законом №71, з 01 січня 2015 року у відповідача були відсутні законні підстави щодо проведення позапланової перевірки, та як наслідок, складення за її наслідками акту перевірки та прийняття за його висновками спірного податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2015 року №.

Окремо суд зазначає, що 15 травня 2015 року ТОВ «ЮгСвет» надано докази здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками за спірний період (а.с. 41-93).

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бендерський проти України» (Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що «відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом».

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набув чинності для України 11.09.1997 року) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в контексті податкових спорів Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Булвес» АД проти Болгарії» (заява N 3991/03 §57,69,79) зазначає «оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою - членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику» також в §69 даного рішення суд відмічає «компанія-заявник не мала абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ. Отже, Суд вважає, що незважаючи на повне виконання своїх зобов'язань, компанія-заявник була поставлена у несприятливі умови, так як було незрозуміло чи може вона віднести до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену постачальнику у складі придбаних товарів, оскільки визнання чи невизнання права на податковий кредит також залежало від висновків податкових органів, чи своєчасно виконав свої зобов'язання з подання звітності з ПДВ постачальник.» і нарешті в §79 суд констатує, що «Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов'язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов'язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу N 1».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, натомість наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про неправомірність дій відповідача.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 122, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮгСвет" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2015 року № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 19.02.2015р. на суму 15885,50 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮгСвет" () судовий збір в сумі 182 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.3.