Справа № 804/16720/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2015 рокусправа № 804/16720/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митницї ДФС про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулось з адміністративним позовом до Дніпропетровської митницї ДФС, в якому просило:

- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2014/20036 від 29.05.2014р.;

- визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №110010000/2014/600059/1 від 29.05.2014р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останнього.

Заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.01.2014 року між позивачем (покупець) та фірмою "Vesuvius Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia" ("Vesuvius Poland SP.Z O.O.") (продавець) укладено контракт № 14-0156-12. Предметом контракту є постачання товару, найменування, кількість, ціна та строки поставки якого зазначені у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до розділу 2 вказаного контракту передбачено, що ціни на Товар

узгоджуються у відповідних Додатках (Специфікаціях) та/або Доповненнях до даного Контракту і встановлюються в Євро (EUR). Ціни є твердими та не підлягають зміні в межах дії підписаних Додатків (Специфікацій) та/або Доповнень до даного Контракту, які є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 3.7 Контракту - товаром, що відвантажується, відправляється наступний пакет документів: - рахунок - оригінал, три екземпляри; - копія експортної декларації; - залізнична накладна або автотранспортна накладна (CMR) - оригінал; - пакувальний аркуш із зазначенням матеріалу упаковки та її ваги (брутто, нетто): оригінал, три екземпляри; - сертифікат якості виробника (оригінал); - сертифікат походження, виданий Торгово-Промисловою палатою країни-виробника (оригінал); - фітосанітарний сертифікат на тару.

Згідно р. 4 даного Контракту платежі за контрактом здійснюються наступним чином: - Покупець перераховує 50 % вартості Товару на розрахунковий рахунок Продавця протягом 20 банківських товарів з моменту отримання оригіналу інвойсу від Продавця; -другі 50 % Покупець оплачує за фактично поставлений Товар протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати поставки з урахуванням документально підтверджених нестач шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок Продавця.

28.01.2014 року між сторонами укладено Специфікацію № 1, в якій визначено перелік товару, його кількість та вартість.

Згідно вказаної специфікації, вартість придбаного товару становить 0,9245 EUR/кг.

З метою розмитнення придбаного товару, позивачем 29.05.2014 року подано до митного органу ДМВ та ВМД № 110010000/2014/020758, з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості (за ціною договору). Вартість поставленого товару в кількості 20000 кг. склала загальну суму 18490,00 EUR або 295281,31грн.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу для митного оформлення товару наступні документи:

- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 110/2012/0001471 від 29.04.2014 року;

- міжнародна автомобільна накладна (CMR) № 000051 від 23.05.2014 року;

- транспортна довідка № 062Д/707 від 28.05.2014 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 30.09.2013 року;

- комерційна пропозиція № 13/09/30 від 30.09.2013 року;

- рахунок - фактура (інвойс) № 131403680 від 23.05.2014 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація № 1 від 28.01.2014 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № 14-0156-12 від 28.01.2014 року;

- інформація про позитивні результати здійснення фіто санітарного контролю товару № 2730 від 23.05.2014 року;

- інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2730 від 23.05.2014 року;

- сертифікат про походження товару загальної форми № PL/MF/AK 0036012 від 23.05.2014 року;

- копія митної декларації країни відправлення 14PL351010Е0035468 від 23.05.2014 року:

- рішення про визначення коду товару № КТ-110-0246-2012 від 10.02.2012 року;

- лист виробника товару № 13/02/13-05 від 13.02.2013 року;

- лист виробника товару від 23.05.2014 року.

За результатами розгляду поданих документів митним органом виявлено наступні розбіжності, про що було повідомлено декларанта 29.05.2014 року: відповідно до п.4.1 зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 року № 14-0156-12 покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого розрахунку від продавця, другі 50% покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у відомостях рахунку від 23.05.2014 року № 131403680. Але декларантом ПАТ "ДМКД" надано копію листа виробника від 23.05.2014 року б/н щодо зміни умов оплати, що суперечить вимогам п.12.2 зовнішньоекономічного контракту. Документи щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 року № 14-0156-12, незважаючи на вимоги п.2.4 та 2.5 ст. 53 МКУ та відповідно до положень зазначеного контракту не надано, що унеможливлює перевірку числового значення заявленої митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, виходить з наступного.

Відповідно до ст.53 МКУ для підтвердження заявленої митної вартості використовується прайс-лист виробника від 30.09.2013 року б/н, що містить відомості щодо ціни товару на рівні 829,50 EUR/т без урахування транспортування та без визначення умов постачання. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 № 1 до контракту. Зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві, що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару, не може слугувати підтвердженням того, що заявлена митна вартість є достовірною та ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції, що унеможливлює використання прас-листа для підтвердження митної вартості імпортованого товару.

Надана комерційна пропозиція від 30.09.2013 року № 13/09/30 містить умови постачання та вартість вищу, ніж визначена прайс-листом та за датою також не кореспондується зі специфікацією від 28.01.2014 року № 1 до зовнішньоекономічного контракту, містить вартість вищу, ніж визначена прайс-листом 924,50 EUR/т. Отже наявні підстави вважати, що зазначена різниця між вартістю прайс-листа та вартістю комерційної пропозиції є транспортною складовою вартості імпортованого товару.

Враховуючи інформацію прайс-листа, комерційної пропозиції та відомостей зовнішньоекономічного контракту, можемо визначити суму транспортних витрат 95,00 EUR /т х 20т = 1900 EUR.

За відомостями транспортної накладної CMR від 23.05.2014 №000051 перевізником імпортованого товару є ПП Лащук Луцьк, але відсутні відомості щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства. Документи, визначені п.2.6 ст. 53 МКУ, які містить відомості, що підтверджують транспорту складову у вартості оцінюваних товарів до кордону України декларантом ПАТ "ДМКД" не надано.

За умовами контракту від 28.01.2014 року № 14-0156-12 визначено умови постачання DAP - Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ "ДМКД", що викладені у листі від 28.05.2014 року № 062Д/707, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання DAP - Дніпродзержинськ відповідно до п. 10 ст. 58 МКУ вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість. Відповідно п.10 ст. 58 МКУ складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.

За інформацією водія ОСОБА_1, що здійснював перевезення імпортованого вантажу, об'єм вантажного відсіку транспортного засобу - 86 мЗ, відстань від місця завантаження (Skawina, Польща) до місця призначення (Дніпродзержинськ, Україна) складає 1300 км.

За відомостями офіційно надісланого до митних органів листа Посольства України в Республіці Польща від 19.09.2012 р. № 6137/16-250-2193 вартість перевезення вантажів автомобілем (тент 86 мЗ) в напрямку Польща-Львівська митниця - 120-190 EUR /100 км.

Взявши для розрахунку середньо-розраховану вартість перевезення - 155 євро/100 км, отримуємо вартість перевезення - 2015 EUR (100,75 EUR/T).

Електронна копія митної декларації відправлення від 23.05.2014 року № 14PL351010E0035468 заповнена іноземною мовою та всупереч ст. 254 МКУ надана без перекладу.

За відомостями комерційної пропозиції від 30.09.2013 року № 13/09/30 наданої при митному оформлені у вартість товару включено стандартну експортну упаковку Vesuvius. Але відомості щодо врахування у митній вартості зазначеної складової до митного органу не надавалось.

Таким чином унеможливлена перевірка числового значення заявленої митної вартості та її складових чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Враховуючи вищезазначені розбіжності та відповідно п.3 ст.53 МКУ, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - відповідно ст. 254 МКУ переклад копії митної декларації країни відправлення. Позивача також повідомлено, що пунктом 6. ст.53 МКУ передбачено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларант відмовився надати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується відповідним записом в декларації митної вартості.

За результатами співставлення заявленого рівня митної вартості з наявною у органу доходів та зборів інформацією про рівень цін на такі товари, проведеного відповідно до положень ст.337 МКУ та з урахуванням частини другої Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів та зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМСУ від 13.07.2012 № 362 встановлено: за МД (ІМ40) від 18.12.2013 № 110010000/2013/023110, від 23.12.2013 № 110010000/2013/023136 Позивачем ввезений такий самий товар, такого ж виробника. Рівень заявленої декларантом митної вартості вогнетривкого бетону CRITERION 80 РЕ - 0,9245 EUR/кг - нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД - 1,5133 EUR/кг.

Окрім того, наявні оформлення товару походженням з Німеччини, що ввезений на співставних комерційних рівнях, має близький хімічний склад, фізичні характеристики, сферу застосування: МД (ІМ40) від 31.03.2014 №110050004/2014/200573, від 28.04.2014 № 110050004/2014/200815, від 29.04.2014 № 110050004/2014/200829. Рівень заявленої декларантом митної вартості вогнетривкого бетону CRITERION 80 РЕ - 0,9245 EUR /кг - нижчий, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД - 1,51 EUR/кг.

29.05.2014 року відповідачем після проведених консультацій прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110010000/2014/600059/1, яким скориговано митну вартість товару: "вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ" з 0,9245 EUR/кг. до рівня 1,5133 EUR/кг.

Рішення прийнято з підстав, зазначених вище при проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості та ґрунтується на раніше визначеній митній вартості, заявленій ПАТ "ДМКД" в МД від 18.12.2013 року № 013/023110, від 23.12.2013 року № 110010000/2013/023136 - 1,5133 EUR/кг.

Тобто митну вартість товар, що імпортується, кориговано до рівня митної вартості ідентичного товару із застосуванням резервного методу 2-г визначення митної вартості.

29.05.2014 року відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110010000/2014/20036.

Листом від 17.07.2014 р. №062Д/1052 для підтвердження заявленої митної вартості позивачем надіслано до митниці: - висновок ТПП №ГО-2490 від 13.06.2014р.; - рахунок-фактура від 02.06.2014 р. №68/UА/2014 про вартість перевезення товару з перекладом; - заявка на транспорт від 02.06.2014 р. №SR-ТRE-991450482 з перекладом; - переклад експортної декларації № 14РL351010Е0035468 від 23.05.2014. Інші документи за формованим переліком до митниці не надходили.

Відповідно до положень частини дев'ятої статті 55 Митного кодексу України митницею, з урахуванням положень законодавства, розглянуто документи митного оформлення та додаткові документи надані позивачем для підтвердження заявленої митної вартості товару.

За результатами розгляду позивача повідомлено, що виявлені розбіжності не усунуто та з приводу додатково наданого документу зазначено наступне.

Листом підприємства ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" від 11.08.2014 р. №062Д/1531 до митниці надано копії документів та переклади до них, що не засвідчені відповідно до вищезазначених положень законодавства.

Згідно умов зовнішньоекономічного контракту від 28.01.2014 №14-0156-12 та специфікацій від 28.01.2014 р. №1, №2 до нього, поставка товару здійснюється на умовах DАР - Дніпродзержинськ, відповідно до яких складовими ціни товару є витрати на поставку товару до зазначеного місця призначення.

Враховуючи заявлену декларантом митну вартість за ціною угоди, проведено обчислення, згідно наданих документів, повноти включення всіх складових до заявленої ціни товару.

При митному оформленні для підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано прайс-лист виробника товару від 30.09.2013 р., який містить відомості щодо ціни товару (без зазначення умов поставки та без врахування вартості транспортування) вогнетривкий бетон - на рівні 829,50 євро/шт.

Надана листом підприємства заявка на транспортування видана відправником "Vesuvius Poland SP. Z О.О." (Польща) транспортній компанії "ОLЕХІМ Sр. Z.0.0." (Польща).

На виконання послуги чи поставки товару транспортною компанією "ОLЕХІМ Sр. Z.0.0." (Польща) виставлено рахунок-фактуру, який згідно наданого перекладу, містить посилання на відповідну заявку на транспорт та номер автомобіля, що здійснював перевезення імпортованого вантажу - від 02.06.2014 № 68/UА/2014 на суму 7 681,94 PLN (курс на день завантаження 4,1524) вартість експедиторського обслуговування вантажу вагою 20400 кг від Скавіна до кордону ЄС - 400,00 EUR та від кордону ЄС до м. Дніпродзержинськ -1450,00 EUR.

Наданий рахунок-фактура від 02.06.2014 р. №68/UА/2014, що використаний для проведення обчислення, містить відомості лише про вартість послуг з експедиційного обслуговування до кордону ЄС та після (до м. Дніпродзержинськ) та не містить відомостей про витрати на перевезення вантажу, що є складовими митної вартості товару.

Зовнішньоекономічним договором від 28.01.2014 № 14-0156-12 (п.4.1.) передбачено, що покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від продавця, другі 50 % покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару. Зазначене також викладене у рахунку від 23.05.2014 № 131403680.

При митному оформленні разом з кожною імпортованою партією товару декларантом надавались копії листів виробника щодо зміни умов оплати (по факту поставки), що суперечить положенням п.12.2 зовнішньоекономічного контракту (всі додатки та доповнення до даного контракту дійсні, якщо тільки виконані у письмовій формі та підписані обома сторонами).

Враховуючи дату фактичної поставки партії товару, що випущена у вільний обіг за митною декларацією №110010000/2014/020594, від 29.05.2014 та вимогу контракту щодо остаточної оплати товару протягом 20 банківських днів з дати постачання товару, на момент подання листа 17.07.14 №062Д/1052, оплата за товар повинна бути здійснена.

Вказаним листом підприємства банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці не надіслано.

Відповідно ч.4 ст.7 Митного кодексу України безпосереднє керівництво здійсненням державної митної справи покладається на центральний орган виконавчої влади в галузі державної митної справи.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України, визначено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ст.257 Митного кодексу України декларування товару здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться встановлені вказаною статтею відомості.

Тобто, особи, які переміщують товари через митний кордон України зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Відповідно ст.51, ст.257 Митного кодексу України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання митної декларації.

Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України встановлені Положенням про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 р. № 450.

Згідно вимог ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вищенаведений перелік документів є обов'язковим для надання при митному оформленні товару.

Частина 3 ст.53 встановлює, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Заявлена митна вартість товару визначається у відповідності з ст.ст.58-64 МК України.

Згідно ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості;г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). При митному оформленні товару позивачем у митного органу виник сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару за ціною контракту з підстав наявності розбіжностей та документального не підтвердження всіх складових митної вартості.

В силу ч. 2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару. З урахуванням наведеного суд першої інстанції вірно вважав, що в даних спірних правовідносинах митниця мала підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 затверджено Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками.

Якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Митного кодексу України, при електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.

Так, посадовою особою Дніпропетровської митниці Міндоходів відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Щодо розбіжностей та відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, які виявлені митним органом при проведенні перевірки документів декларанта, слід зазначити наступне.

Судом першої інстанції вірно з'ясовано, що дійсно в наданих митному органу документах містяться наступні розбіжності:

- декларантом не надано документів щодо проведення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014 року № 14-0156-12, яким передбачено здійснення 50% передоплати за товар;

- наданий декларантом прайс-лист виробника від 30.09.2013 року б/н, що містить відомості щодо ціни товару без урахування на транспортування. Дата зазначеного документу не кореспондується із специфікацією від 28.01.2014 № 1 до контракту. Зазначеним прайс-листом виробник пропонує для продажу товари лише одному покупцеві (ПАТ "ДМКД"), що унеможливлює визначення дійсної вартості ввезеного товару;

- згідно відомостей міжнародної транспортної накладної CMR від 23.05.2014 № 000051 перевізником імпортованого товару є ПП Лащук Луцьк, але не надано документів щодо відносин продавця, покупця та зазначеного транспортувально-експедиційного підприємства, тобто не надано документів, що підтверджують транспортну складову імпортованого товару;

- декларантом при поданні митної декларації не було надано перекладу копії декларації країни експорту від 23.05.2014 року № 14PL351010E0035468;

Отже, у митного органу були підстави для витребування у позивача додаткових документів.

Також з'ясовано, що на повідомлення митного органу, щодо необхідності надання додаткових документів, позивачем не були надано запитувані документи.

Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої статті 53 Митного кодексу України, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, до митниці, а також до суду позивачем надані не були.

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Під дійсною вартістю відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції. Таким чином, наявні підстави вважати, що ПАТ "ДМК ім. Дзержинського" не виконано положення Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Статтею 254 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Згідно п.2.5 "Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 631 правильність перекладу документів, що надаються декларантом відповідно до ст. 254 Митного кодексу України, засвідчується шляхом вчинення напису "Перекладено вірно", проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад.

Позивач не надав належного перекладу, здійсненого згідно вищевказаним вимогам.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України обов'язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів є "за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару".

Наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 13.06.14 №ГО-2490 встановлено, що ринкова вартість товару - "вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ", отриманого за контрактом від 28.01.2014 № 14-0156-12, специфікацією від 28.01.2014 №1, інвойсом № 131403680 від 23.05.2014 на умовах поставки DAP - м.Дніпродзержинськ складає 924,5 EUR/мт.

Зазначений висновок експерта ТПП ґрунтується на інформації Інтернет - сайтів www.pulscen.ru/; www.vesuvius.com/; www.ru.all.biz/; www.tradekey.com/; www. „made-in-china".

За результатами перевірки використаної для підготовки висновку інформації виявлено, що Інтернет-сторінки використаних експертом ресурсів www.pulscen.ru/ містять інформацію стосовно вартості вогнетривких бетонів та вогнетривких виробів, що вироблені підприємствами Російської Федерації; www. „made-in-china - стосовно вартості вогнетривких бетонів та вогнетривких виробів китайських виробників, що не відповідає регіону та країні виготовлення (Польща) партій товару, що оцінюються.

Інтернет-сторінка ресурсу www.tradekey.com/ містить цінову пропозицію на умовах FOB будівельного бетону, розфасованого в паперові мішки, що не є співставним з імпортованим товаром відповідно до якісних характеристик. Використана експертом інформація Інтернет-сторінки ресурсу www.ru.all.biz/ - містить пропозиції виробників та продавців бетонних сумішей у Росії без зазначення загальнодоступної цінової інформації.

Інтернет-сайт виробника імпортованого товару www.vesuvius.com/ не містить цінової інформації.

Наданим висновком експерта Дніпропетровської ТПП від 13.06.14 №ГО-2490, яким підтверджено заявлену декларантом вартість товару, також не враховано відомостей документів щодо вартості транспортування та декларацій країни експорту.

Згідно ч.3 ст.54 Митного кодексу України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом коригування митної вартості товару у відповідності ст. 55 МК.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей.

Митним органом під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару були перевірені документи, подані для митного оформлення, після перевірки відповідності заявленої митної вартості та наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару відповідачем у відповідності з чинним законодавством були витребувані додаткові документи, у наданні яких декларантом безпідставно відмовлено.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно вважав правильними дії відповідача, що неподання декларантом витребуваних митним органом додаткових документів надає право митному органу визначити митну вартість задекларованого товару на підставі наявних відомостей, документів, наданих позивачем відповідно вимог ст.57 МК України, оскільки, заявлені позивачем відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару є документально не підтвердженими; документи, подані декларантом до митного контролю та митного оформлення ставлять під сумнів достовірність інформації про заявлену митну вартість товарів за ціною господарської операції.

З огляду на зазначене, беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд першої інстанції вірно вважав, що висновки Дніпропетровської митниці Міндоходів, стосовно неможливості визначення митної вартості товару, задекларованого позивачем за ціною договору, є обґрунтованими та такими, що відповідають основним засадам митного контролю.

Стосовно наявності підстав для застосування митним органом резервного методу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, слід зазначити наступне.

Відповідно ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, згідно з положеннями статті 57 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 59-64 МК України.

У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується послідовно, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В рішенні про коригування митної вартості від 29.05.2014 №110010000/2014/600059/1 зазначено інформацію про проведення процедури консультацій між органом доходів та зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, відповідно до п.4 ст.57 Митного кодексу України.

Аналізуючи зміст наведених вище правових норм митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю за правильністю обчислення декларантом митної вартості товару.

Виходячи з наведеного та ненадання позивачем при митному оформленні митному органу належних та допустимих доказів щодо об'єктивно підтвердженої митної вартості товару, а також проведення Дніпропетровською митницею Міндоходів консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів, відповідач мав підстави для визначення митної вартості товару за наявними документами, при визначені митної вартості товару за 6 методом митний орган мотивував неможливість застосування попередніх 2-5 методів визначення митної вартості, про що було зазначено у спірному рішенні про визначення митної вартості товару.

За таких обставин, використовуючи владні управлінські функції при визначенні митної вартості товару, митний орган діяв в порядку черговості послідовного використання методів, передбачених статтями 59-64 Митного кодексу України.

Посилання позивача щодо надання необхідних документів для підтвердження правильності визначення митної вартості товару за основним методом не ґрунтуються на матеріалах справи.

За результатами контролю співставлення відповідно до ст. 337 МКУ митним органом встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товарів є нижчим за рівень митної вартості товарів які вже ввозились позивачем та були оформленими митними деклараціями, що визнані митними органами МД від 18.12.2013 року № 013/023110, від 23.12.2013 року № 110010000/2013/023136.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, при визначенні митної вартості товару, що імпортується позивачем, неможливо було застосувати методи 2а), 2б), так як у митного органу відсутня інформація щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, враховуючи положення ст. 59, 60, 61 Митного кодексу України. Методи на основі віднімання 2в) та додавання 2г) вартості (ст. 62, 63 МКУ) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.

У зв'язку з тим, що заявлений декларантом рівень митної вартості менший рівня на товари, митне оформлення яких здійснено та інформація про які була наявна в митниці, та декларантом не було надано вичерпний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості, митним органом було прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару № 110010000/2014/600059/1 від 29.05.2014 року, яким скориговано митну вартість товару: "вогнетривкий бетон марки CRITERION 80РЕ" з 0,9245 EUR/кг. до рівня 1,5133 EUR/кг., на підставі наявних відомостей із застосуванням резервного методу.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю обґрунтованих та законних підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів відповідачем правомірно було скориговано заявлену декларантом митну вартість товарів із застосуванням резервного методу, що виключає підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 110010000/2014/600059/1 від 29.05.2014 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митницї ДФС про визнання недійсним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай