Справа № 813/7687/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року № 813/7687/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Гулкевич І.З.,

за участю секретаря - Капустинської Н.М.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Прийми Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, Управління Державної казначейської служби України в Франківському районі м.Львова про визнання протиправною відмови та стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області у якій містяться вимоги:

- визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області внести подання до Управління державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, помилково сплаченого податку на доходи з фізичних осіб з операцій продажу об»єкта нерухомого майна;

- стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

- стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

- стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

- стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року.

В обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 17.11.2011 року ними сплачено до місцевого бюджету Франківського району податок з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна в загальній сумі 45430 грн, однак відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, дохід отриманий платником податку від продажу нерухомого майна за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується, тому позивачі вважають, що ними помилково сплачений податок з доходів фізичних осіб, оскільки належні їм частки у житловому будинку перебували у їхній власності більше трьох років.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічно викладені в позовній заяві, просить задоволити адміністративний позов повністю.

Позиція відповідача-1 викладена в письмових запереченнях на адміністративний позов, в яких відповідач вказує на те, що відповідно до п.172.6 ст.172 Податкового кодексу України, у разі невчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу, міни об»єкта нерухомості, за яким сплачено податок, платник податку має право на повернення надміру сплаченої суми податку на підставі податкової декларації , поданої у встановленому порядку, та підтвердних документів про фактичну сплату податку, оскільки позивачами податкової декларації не подавались, відповідач з тих підстав просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, надав пояснення аналогічні в письмових запереченнях, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Відповідач -2 надав заперечення на адміністративний позов, в яких відповідач вказує, що відповідно до п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов»язкових платежів) та інших доходів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надала пояснення аналогічно викладені в письмових запереченнях, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 листопада 2011 року позивачами було укладено договір купівлі-продажу 73/100 частин житлового будинку по вул. Сінна,20 у м. Львові, відповідно до якого вони продали зазначену частину житлового будинку.

17 листопада 2011 року ними сплачено до місцевого бюджету Франківського району м.Львові 9 086,08 грн. кожним в рахунок сплати податку з доходу фізичних осіб від продажу нерухомого майна. Про необхідність такої сплати та розрахунок суми було повідомлено позивачам нотаріусом при оформленні угоди з купівлі-продажу майна.

Позивачі звертались до податкового органу із заявами про повернення коштів, вказуючи на допущення ними помилки по сплаті податку, на що отримали відмову.

На думку суду відмова податкового органу в поверненні коштів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є протиправною з огляду на наступне.

Як встановлено судом, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради частка житлового будинку 73/100, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 2 від 01 лютого 2000 року зазначена вище квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6

Згідно довідки ОКП «Бюро технічної інвентиризації та експертної оцінки» №2313 від 19.05.2014 року , у період з 11.11.1996 року по 17.11.2011 року частина будинку за адресою : АДРЕСА_1, належала на праві власності гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4.

У квітні 2012 року ОСОБА_8 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть. Відповідно до вимог Податкового кодексу України, помилково сплачені податки не підлягають поверненню спадкоємцям померлої особи.

Судом взято до уваги, що у 2008 році сусіди по будинку позивачів, почали процедуру приватизації своєї частки, і згідно вимог чинного законодавства позивачі зобов»язані були підтвердити приватну власність на свою частину будинку і відповідно позивачі отримали нове свідоцтво на право власності, про що свідчить лист ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 19.10.2011 №1/7354.

Оскільки нове свідоцтво було видано не у зв'язку із зміною, переходом чи припиненням права власності на вищевказану квартиру, а у зв'язку із приватизацією сусідів своєї частки, що в свою чергу не може свідчити, про те, що позивачі набули право власності на нову річ, тобто новостворене майно, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_1, у них і не припинялось.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачам квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності із 1996 року, тобто більше трьох років.

Таким чином, висновок про те, що позивачі відповідно до п.172.1 ст.172 Податкового кодексу України, яким передбачено, що дохід, отриманий платником податку від продажу не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового будинку, а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної ст.121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується, звільнені від сплати податку з доходів фізичних осіб, отриманого від операції з продажу об'єктів нерухомості (земельних ділянок), є підставним та обгрунтованим.

Згідно п.43.1 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 43.3 цього Кодексу встановлено, що обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п. 43.4, 43.5 Податкового кодексу України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Згідно п.43.6 Податкового кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 3 розділу 1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787, (надалі - Порядку) передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

В силу пункту 5 розділу 1 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до п.10 р.1 Порядку, заява та/або подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Підпунктом 41.1.1 Покаткового кодексу України визначено, що контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Згідно до п.1. р.2 Порядку, операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів здійснюють органи Казначейства.

Відтак, органи Казначейства здійснюють повернення помилково сплаченого до місцевого бюджету податку з доходу фізичних осіб за наявності відповідної заяви платника та подання органу податкової служби.

Таким чином, податковий орган у випадку встановлення факту помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб за заявою платника податку зобов'язаний підготувати висновок за формою передбаченою Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 р. №974/1597/499, а органи Державного казначейства України зобов'язані здійснити повернення помилково сплачених сум грошових зобов'язань.

З матеріалів справи видно, що позивачами під час укладення договору купівлі-продажу від 17 листопада 2011 року сплачено кожним податок з доходів фізичних осіб у розмірі 9 086,08 грн., що підтверджується квитанцією №6319/014. Зі змісту квитанції встановлено, що даний податок позивачами сплачено у місцевий бюджет Франківського району м. Львова, банк отримувача: ГУ ДКС України у Львівській області, код банку отримувача: 825014.

У серпні 2014 року позивачі звернулись до ДПІ у Франківському районі м. Львова із заявами про повернення помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна та отримали відповіді, у яких було зазначено, що питання про повернення помилково сплачених податків може бути розглянуте податковим органом за місцем реєстрації заявника після подання ним декларації про майновий стан та доходи.

Судом не береться до уваги посилання відповідача на те, що повернення помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб може бути лише при поданні податкової декларації, оскільки відповідно до п.179.2 ст.179 Податкового кодексу України, обов»язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок.

Беручи до уваги вищенаведене, системно аналізуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що відповідачами безпідставно не вчинено дій передбачених ст.43 Податкового кодексу України та Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 р. №974/1597/499 щодо повернення позивачам помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 45430,40 грн.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачами, суб'єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.З ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівносіі перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А згідно ст. 86 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачами дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку щодо неправомірності дій податкового органу щодо відмови вчинити дії по поверненню помилково сплачених позивачами коштів.

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 182,70 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області внести подання до Управління державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова про повернення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, помилково сплаченого податку на доходи з фізичних осіб з операцій продажу об»єкта нерухомого майна;

Стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

Стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

Стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року;

Стягнути з місцевого бюджету Франківського району м.Львова за поданням Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4) 9086,08 грн податку на доходи фізичних осіб помилково сплаченого відповідно до квитанції Ощадбанку від 17.11.2011 року.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 03 червня 2015 року

Суддя Гулкевич І.З.