Справа № 760/1851/15-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а-137/15
У справі № 760/1851/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністратитвним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ВДАІ Петриківського району Дніпропетровської області Долгій Ігора Вячеславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову серія ПС1 №004704 від 26.12.2014, винесену старшим інспектором ВДАІ Петриківського району Дніпропетровської області Долгій І.В., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. Крім того, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов позивач мотивує тим, що 26.12.2014 він рухався на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Р-52 в районі с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області та був зупинений інспектором Долгій І.В. Після чого відносно нього інспектором Долгій І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за перевищення встановлених обмежень швидкості та винесено оскаржувано постанову.

Позивач стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки він не перевищував встановлених обмежень швидкості, а покази приладу Radis 2038, яким здійснювалось вимірювання швидкості не можуть вважатися належними та допустимими доказами, так як вказаний прилад не має функції відеозапису, фото- і кінозйомки.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України вирішив провести розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2014 старшим інспектором ВДАІ Петриківського району Дніпропетровської області Долгій І.В. винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказаною постановою встановлено наявність в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Дана постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу серії АВ2 №405941 від 26.12.2014, який складений інспектором Долгій І.В. відносно позивача ОСОБА_1

Згідно вказаного протоколу 26.12.2014 о 16 год. 10 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» д.н.з. НОМЕР_1, по автодорозі Р-52 в с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області рухався в населеному пункті зі швидкістю 84 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 24 км/год та порушив п. 12.4 ПДР України.

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (міліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 цього Кодексу, - працівники відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вбачається, що оскаржувана постанова винесена працівником підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху - старшим інспектором ВДАІ Петриківського району Дніпропетровської області Долгій І.В., який має спеціальне звання - старший лейтенант міліції, за формою та змістом оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП,

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з постанови серія ПС1 №004704 від 26.12.2014, єдиним доказом вини позивача у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протокол, про адміністративне правопорушення.

Посилань на будь-які інші доказі вказана постанова, а також протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Виходячи з положень ст.ст. 251, 252 КУпАП, протокол у справі про адміністративне правопорушення є доказом, який має оцінюватись органом (посадовою особою) на ряду з іншими доказами, з метою своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи.

Як зазначалось, такими доказами в силу ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, в тому числі пояснення особи, що притягується до відповідальності у справі про адміністративне правопорушення.

Встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносного ОСОБА_1 інспектором Долгій І.В. не надано оцінки поясненням позивача та його доводам про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не зазначено мотивів їх відхилення.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (КАС), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого інспектором Долгій І.В. рішення чи спростовують обставин на які посилається позивач, останнім до суду не надано. З огляду на належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд вважає, що останній мав можливість реалізувати зазначене процесуальне право з метою виконання процесуального обов'язку покладеного на нього в силу ч. 2 ст. 71 КАС.

Таким чином приймаючи до уваги наведені вище положення закону, зважаючи на те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення, а також те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення за фактичних обставин справи не може бути беззаперечним доказом винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідачем Долгій І.В. під час розгляду вказаної справи не було всебічно та повного з'ясовано обставини, які мають значення для правильного її вирішення, що потягло за собою прийняття передчасного рішення, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування постанови серія ПС1 №004704 від 26.12.2014 слід задовольнити.

Вирішуючи справу в частині вимог позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України через відсутність в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС, адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Перелік вимог, які може містити адміністративний позов визначений ч. 4 ст. 105 КАС є вичерпний, що в свою чергу дає підстави для висновку, що позивачем обрано спосіб захисту порушеного права не передбачений КАС, так як вимога про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України через відсутність в діях особи складу правопорушення не передбачена ч. 4 ст. 105 КАС.

Також суд зауважує, що згідно ст.ст. 2, 8 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення ведеться на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даним кодексом, зокрема, встановлено підвідомчість справ про адміністративні правопорушення та порядок провадження у них. За своїм змістом рішення про закриття провадження у справі з підстав визначених п. 1 ст. 247 КУпАП є вирішенням справи по суті, яким завершується провадження у такій справі. Так само провадження вважається завершеним після винесення постанови про накладення на правопорушника адміністративного стягнення. В будь-якому випадку остаточне рішення у справі виноситься в порядку визначеному КУпАП.

З огляду на викладене вище, суд не знаходить підстав для задоволення позовну ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України та вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4, 7, 17, 94, 158, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ПС1 №004704 від 26 грудня 2014 року, винесену старшим інспектором ВДАІ Петриківського району Дніпропетровської області ст. лейтенантом міліції Долгій Ігорем Вячеславовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КпАП України гр. ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :