Справа № 807/145/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2015 року м. Ужгород№ 807/145/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Гебеш С.А.

при секретарі судового засідання - Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ЦебрикЛ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до начальника управління соціального захисту населення Рахівської РДА, в якій просив:1) визнати дії відповідача неправомірними; 2) скасувати наказ відповідача № 39-02-05 від 24.07.2014 року «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць»; 3) зобов'язати відповідача негайно вчинити дії щодо забезпечення позивачу умов трудового договору, що діяли до прийняття наказу начальника управління № 39-02-05 від 24.07.2014 року; 4) винести рішення про негайне виконання рішення.

Ухвалою суду від 06.03.2015 р., занесеною до журналу судового засідання, було замінено неналежного відповідача на Управління соціального захисту населення Рахівської РДА.

20.03.2015 р. позивач надав суду заяву про зміну позовних вимог від 18.03.2015 р. , відповідно до якої просить: 1) скасувати наказ відповідача № 39-02-05 від 24.07.2014 року «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць»; 2) зобов'язати відповідача поновити чинність посадової інструкції заступника начальника управління соціального захисту населення Рахівської РДА (ОСОБА_1), затвердженої начальником управління соціального захисту населення Рахівської РДА, затвердженої начальником управління соціального захисту населення Рахівської РДА від 12.02.2013 року; 3) винести рішення про негайне виконання.

25.03.2015 р. від позивача надійшла заява про зменшення та зміну позовних вимог від 23.03.2015 р., якою просить суд: 1) скасувати наказ відповідача № 39-02-05 від 24.07.2014 року «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць»; 2) зобов'язати відповідача поновити чинність посадової інструкції заступника начальника управління соціального захисту населення Рахівської РДА (ОСОБА_1), затвердженої начальником управління соціального захисту населення Рахівської РДА, затвердженої начальником управління соціального захисту населення Рахівської РДА від 12.02.2013 року; 3) допустити негайне виконання постанови суду; 4) звільнити його від сплати судового збору, зарахувавши квитанцію про сплату судового збору надіслану 03.02.2015 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 15.10.2009 року згідно розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації № 223 позивача було призначено на посаду заступника начальника управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації. Начальник управління Спасюк Марія Юріївна визначила перелік структурних підрозділів для здійснення керівництва їх діяльністю (відділ соціальних допомог та компенсацій, відділ персоніфікованого обліку та обслуговування пільгових категорій населення, сім'ї та жінок та сектору державних соціальних інспекторів), зміст функціональних обов'язків, які підтвердила в персональній посадовій інструкції 16.10.2009 року, 10.12.2010 року та 12.02.2013 року. Функції іншого заступника начальника управління були також відповідно затверджені начальником управління. Весь період роботи на посаді позивач виконував належно, у повній мірі, дисциплінарних чи адміністративних стягнень не мав.

24.07.2014 року позивача було ознайомлено з наказом начальника управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації № 39-02-05 від 24.07.2014 року «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць», згідно пункту 1 якого позивач повинен був здійснювати керівництво відділом праці та соціальних зв'язків, відділом персоніфікованого обліку та обслуговування пільгових категорій населення, сім'ї та жінок, відділом обслуговування інвалідів, ветеранів війни, праці та постраждалих внаслідок ЧАЕС. Цим же наказом на іншого заступника начальника управління ОСОБА_4 були покладені функції з керівництва відділом соціальних допомог та компенсацій, сектором державних соціальних інспекторів, сектором нагляду за правильністю призначення та виплати пенсій.

На думку позивача спірний наказ порушує права позивача, оскільки змінює умови трудового договору.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, з врахуванням заяви про зменшення та зміну позовних вимог від 23.03.2015 року та надав пояснення аналогічні цій заяві та заяві від 18.03.2015 року.

Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що позов є безпідставним, а тому не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Вказав, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Відтак, оскаржуваний наказ відповідача № 39-02-05 від 24.07.2014 року є законним.

Згідно Положення про управління соціального захисту населення Рахівської РДА, затвердженого розпорядженням голови Рахівської РДА № 7 від 03.01.2013 року та посадової інструкції начальника управління соціального захисту населення Рахівської РДА, начальник управління здійснює керівництво управлінням, затверджує посадові інструкції працівників управління та розподіляє обов'язки між ними, планує роботу між ними, вживає заходи до удосконалення організації та підвищення ефективності роботи управління, здійснює добір кадрів.

В посадовій інструкції позивача від 12.02.2013 року зазначено, що останній у своїй діяльності керується в тому числі наказами відповідача та положенням про управління, здійснює керівництво діяльністю управління у межах делегованих повноважень: роботою відділу соціальних допомог та компенсацій, виконує обов'язки, покладені на нього начальником управління.

24.07.2014 року начальник управління соціального захисту населення Рахівської РДА видав наказ № 39-02-05 «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць», яким позивачу змінено функцію керування відділом соціальних допомог та компенсацій. Фактичною підставою для видання наказу стали ряд обставин, які потягли виробничу необхідність змін в розподілі функціональних обов'язків заступників начальника управління. Такими обставинами стали факти, наведені в ряді документів, з яких вбачається неналежне виконання позивачем та підпорядкованих йому працівників своїх посадових обов'язків.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у запереченнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Рахівської райдержадміністрації № 223 від 14.10.2009 року «Про призначення ОСОБА_1В.» позивача було призначено на посаду заступника начальника управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації з 15 жовтня 2009 року. Однією з підстав розпорядження була заява позивача. Отже, 15.10.2009 року між Рахівською РДА та позивачем було укладено трудовий договір, яким не було визначено, якими саме структурними одиницями управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації позивач повинен керувати, як і не було визначено робоче місце позивача.

16.10.2009 року було затверджено посадову інструкцію позивача, згідно пункту 2.1 якої до функцій позивача належало керування роботою відділу щодо надання соціальної допомоги та компенсацій, відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій населення, відділу державних соціальних інспекторів та сектору прийому громадян.

10.12.2010 року та 12.02.2013 року були затверджені аналогічні посадові інструкції для позивача.

24.07.2014 року наказом управління соціального захисту населення Рахівської райдержадміністрації № 39-02-05 «Про перерозподіл функціональних обов'язків заступників начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації та визначення їх робочих місць» позивачу доручено здійснювати керівництво відділом праці та соціальних зв'язків, відділом персоніфікованого обліку та обслуговування пільгових категорій населення, сім'ї та жінок, відділом обслуговування інвалідів, ветеранів війни, праці та постраждалих внаслідок ЧАЕС.

Позивач ознайомився із спірним наказом 24.07.2014 року, про що свідчить відмітка на звороті наказу та його усне підтвердження цього факту в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що підставою видання спірного наказу № 39-02-05 від 24.07.2014 року було призначення 16.07.2014 року на посаду заступника начальника управління ОСОБА_4 та виробнича необхідність перерозподілити функціональні обов'язки.

Встановлено, що 16.07.2014 року розпорядженням голови Рахівської райдержадміністрації № 80/04-Р «Про призначення ОСОБА_4» ОСОБА_4 було призначено на посаду заступника начальника управління соціального захисту населення райдержадміністрації з 16.07.2014 року і згідно її посадової інструкції та спірного наказу № 39-02-05 від 24.07.2014 року ОСОБА_4 повинна була керувати відділом соціальних допомог та компенсацій, сектором державних соціальних інспекторів, сектором нагляду за правильністю призначення та виплати пенсій.

Суд при перевірці обґрунтованості мотивів видання спірного наказу, погоджується, що це компетенція власника або уповноваженого ним органу щодо видання спірного наказу і перевіряє наявність чи відсутність підстави для видання наказу.

25.07.2014 року затверджено посадову інструкцію для позивача, згідно пункту 2.1 якої позивачу надано здійснення керівництва роботою відділу персоніфікованого обліку та обслуговування пільгових категорій населення, сім'ї та жінок, відділу праці та соціальних зв'язків, відділу обслуговування інвалідів, ветеранів війни, праці та постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

Позивачем в даному випадку не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач вимагав від нього виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, а тому на думку суду порушення вимог ст. 31 КЗпП України не вбачається.

Також не знайшло свого підтвердження і пояснення позивача з приводу того, що відповідач здійснив переведення позивача на іншу роботу чи його переміщення на інше робоче місце, що також не може бути підставою для констатування порушення відповідачем приписів статті 32 КЗпП України.

Істотні умови переміщення зазначені у ч.2 ст.32 КЗпП України, в якій регламентуються умови переміщення: не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Тобто, ключовою умовою переміщення є доручення роботи у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, а ця умова у трудовому праві отримала назву трудової функції. Встановлена при прийомі на роботу угодою сторін трудового договору трудова функція працівника зазначається в наказі (розпорядженні) про прийом на роботу, який доводиться до відома працівника під розписку (п.6 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку від 20.07.1984 р.).

В довіднику вказані рекомендації щодо підготовки посадових інструкцій державних службовців. Так, пiдготовка та перiодичне уточнення посадових iнструкцiй мають забезпечувати раціональний розподiл та необхiдну кооперацiю працi державних службовцiв при виконаннi завдань та функцiй вiдповiдного пiдроздiлу.

Щодо зазначеного на думку позивача порушення видання спірного наказу вимог пунктів 91, 101 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів АР Крим, місцевих органах виконавчої влади, то спірний наказ не суперечить вказаним пунктам, так як містить констатуючу частину (пункт 99), а пункт 101 інструкції стосується наказів з кадрових питань, а не з виробничих питань.

Посилання позивача на те, що посадова інструкція може зазнати змін виключно у випадках зміни назви установи чи посади, є безпідставними, оскільки саме власнику належить право здійснювати керівництво працівниками і таким чином керувати виробничим процесом.

Згідно Положення про управління соціального захисту населення Рахівської РДА, затвердженого розпорядженням голови Рахівської РДА № 7 від 03.01.2013 р., саме начальник управління здійснює керівництво управлінням, затверджує посадові інструкції працівників управління та розподіляє обов'язки між ними, вживає заходів до удосконалення організації та підвищення ефективності роботи управління, видає у межах своїх повноважень накази, організовує контроль за їх виконанням.

Щодо посилання позивача на лист департаменту соціального захисту населення Закарпатської ОДА від 21.01.2015 року, в якому департамент радить відмінити спірний наказ, суд зазначає, що листи департаменту носить рекомендаційний та інформаційний характер, ним Департамент соціального захисту не зобов'язував управління соціального захисту населення Рахівської РДА та не вимагав від нього скасування спірного наказу.

Щодо листа Рахівської РДА від 18.05.2015 року, яким зазначено, що за період роботи в управлінні соціального захисту населення Рахівської РДА на посаді заступника начальника управління щодо позивача дисциплінарні стягнення не застосовувались, то такий не спростовує існування підстав для видання спірного наказу. Як вбачається з зазначених і встановлених судом обставин, переміщення позивача було обумовлено інтересами виробництва, які входять виключного до компетенції відповідача а не його притягнення до дисциплінарної відповідальності чи відсутність у позивача такої.

Крім того, в листі Державної інспекції України з питань праці від 24.03.2015 р., на звернення відповідача, зазначено, що перерозподіл функціональних обов'язків начальником управління на заступника начальника управління керуванням відділами 3,5,6 замість 4,6,7 та переміщення на інше робоче місце без згоди заступника начальника управління відповідатиме законодавству у випадку переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Не обґрунтованим та недоведеним суд вважає і посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду визначених ст. 99 КАС України так як після ознайомлення позивачем з пірним наказом позивач скористався своїм правом на адміністративне оскарження його для можливості досудового порядку вирішення спору і позивач скориствася цим порядком, а тому з врахуванням вимог ч. 4 ст. 99 КАС України суд вважає, що такий строк повинен рахуватися з січня місяця 2015 року коли позивач дізнався про існування відповіді Департаменту соціального захисту населення №78/01-22 від 21.01.2015 року прийнятої суб'єктом владних повноважень зокрема за результатами розгляду його скарги. (а.с.106). Як вбачається з поштового штампу на конверті позивач звернувся до суду з даним позовом 23.01.2015 року, що підтверджується поштовим конвертом який міститься в матеріалах справи (а.с.20) і таким чином позивач не пропустив визначений ст. 99 КАС України строк для звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач залишився працювати в тій же установі, на тій же посаді за тією ж кваліфікацією, тільки на іншому робочому місці, але в межах тієї ж місцевості, з тими ж умовами праці, що не потребує згоди позивача та пов'язано в виробничою необхідністю, тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, а отже такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш