Справа № 127/2093/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2093/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

26 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Павич О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просила: визнати дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) протиправним; зобов'язати відповідач призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону №1788-XII.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2015 в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили колегію суддів її задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти апеляційної скарги позивача та просила колегію суддів залишити її без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2, довідки ПАТ «Вінницяфармація» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 09.10.2014 №АБ-4/55 позивач працювала з 01.12.1984 по 21.08.1992 на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі, виконувала прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

Загальний стаж роботи позивача станом на 17.10.2014 року становив 36 років 11 місяців 17 днів, стаж роботи на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі 7 років 8 місяців 20 днів.

Окрім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки ПАТ «Вінницяфармація» №АВ-4/74 від 05.10.2012, Вінницький обласний аптечний склад згідно рішення 7 сесії Вінницької обласної ради народних депутатів від 12.10.1988 прийняло статус Обласного виробничого підприємства «Фармація», а відповідно до рішення виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів №160 від 08.08.1995 ОВП «Фармація» ліквідовано та на його базі створено ВАТ «Вінницяфармація» з правонаступником всіх прав та обов'язків ВОВП «Фармація». А в послідуючому відповідно до ч.4 ст.90 ЦК України та на виконання Закону України «Про акціонерне товариство», ВАТ «Вінницяфармація» з 30.04.2010 перейменовано на ПАТ «Вінницяфармація».

На момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачу виповнилось 52 роки, загальний стаж роботи 36 років 11 місяців 17 днів, пільговий стаж роботи на особливо шкідливих та важких умовах праці, передбачений Списком №2 - 7 років 8 місяців 20 днів (при необхідному 6 років).

Проте, рішенням комісії по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України №81 від 25.11.2014 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Разом з тим, зі змісту вищезазначеного рішення встановлено, що відсутність необхідного пільгового стажу обґрунтовано тим, що позивач працювала не у виробництві медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів, а виконувала лише прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач працювала не у виробництві медикаментів, медичних та біологічних препаратів і матеріалів, а виконувала лише прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів у Вінницькому обласному аптечному складі, а відтак її посада не відноситься до посад підрозділу 6 Розділу XХІІІ «Виробництво фармацевтичних препаратів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону № 1788-ХІІ право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи працівника, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за Списком № 2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п.23.6б підрозділу 6 Розділу XХІІІ «Виробництво фармацевтичних препаратів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до робіт із шкідливими і важкими умовами праці відноситься робота на посаді начальника відділень (їх заступників).

Згідно ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім трудової книжки трудовий стаж підтверджується і відповідними довідками за місцем роботи.

Як вбачається з матеріалів справи зокрема, копії трудової книжки позивача НОМЕР_2, довідки ПАТ «Вінницяфармація» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 09.10.2014 №АБ-4/55 позивач працювала з 01.12.1984 по 21.08.1992 на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі, виконувала прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів.

Зокрема, довідкою № АБ-4/55 від 09.10.2014 виданою ПАТ "Вінницяфармація" підтверджено період роботи позивача з 01.12.1984 по 21.08.1992 на посаді заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів, що передбачена Розділом XХІІІ «Виробництво фармацевтичних препаратів» Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В довідці зазначено, що позивач виконувала прийом, дозування, відпуск отруйних та наркотичних медичних препаратів (ртуті дихлориду, миш'яковистий ангідрид, осарсолу, алкалоїдів атропінасульфату, кокаїну г/к, кодеїну фосфату, морфіну г/х та ін., барбітуратів етамінаналу натрію).

Слід зазначити, що підставою для видачі довідки слугували особова картка Т2, особові рахунки по заробітній платі, наказ № 386 від 30.11.1984, № 89-Л від 23.10.1997.

Окрім того, факт роботи на ПАТ "Вінницяфармація" у період з 01.12.1984 по 21.08.1992 за посадою заступника завідувача (начальника) виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів, підтверджується актом зустрічної перевірки довідки про пільговий характер роботи для призначення пенсії від 07.11.2014, що міститься в матеріалах пенсійної справи.

При цьому, для повного, всебічного та об'єктивного вирішення справи колегією суддів було зобов'язано відповідача надати до суду матеріали пенсійної справи позивача та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпосереднього керівника позивача, якій у 2007 році було призначено пільгову пенсію за Списком № 2.

Так, ОСОБА_5 (залучена судом першої інстанції як свідок) працювала завідувачем виробничого відділу отруйних наркотичних лікарських засобів у Вінницькому обласному аптечному складі разом із позивачем та на підставі Списку №2 останній було призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Водночас представником відповідача, як в суді першої інстанції так і при перегляді справи апеляційним судом не заперечувалась законність призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_5 та не надано пояснень чому маючи однаковий загальний стаж роботи та виконуючи аналогічні обов'язки ОСОБА_5 було призначено пенсію, а позивачу ні.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що трудова книжка заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивача, не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

Отже з огляду на вищевикладене, відповідачем необґрунтовано відмовлено в позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" Закону № 1788-ХІІ, оскільки посада позивача відноситься до перелік посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Таким чином відмовляючи у призначені пенсії позивачу відповідач порушив вимоги ст. 19 Конституції України в якій закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказаній нормі кореспондує частина 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідно до пунктів 1, 7 зазначеної норми у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Вирішуючи вимогу позивача щодо звернення рішення суду до негайного виконання, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 257 КАС України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Оскільки рішення апеляційного суду відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України набирає законної сили з моменту проголошення, то й підлягає воно виконанню негайно, а тому окремо дану вимогу не потрібно вирішувати.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2015 року - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) з дати звернення про призначення пенсії, з 17 жовтня 2014 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 червня 2015 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.