Справа № 822/4274/14
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4274/14

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

27 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача - ОСОБА_2.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представників третіх осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Котюржинецька сільська рада Красилівського району Хмельницької області до Красилівської районної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Вадас", відділ Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду І інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Під час судового засідання позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд її задовольнити.

Представник третьої особи на стороні позивача також просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду І інстанції скасувати.

Представник ТОВ "Вадас" заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі рішення суду І інстанції.

Представник відповідача та відділу Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представників третіх осіб, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а провадження у справі - закриттю, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено під час розгляду справи, ТОВ "Вадас" 17 травня 2013 року звернулось до відповідача з письмовою заявою за реєстраційним номером 255, в якій просило видати розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 18,6 га, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради Красилівського району з послідуючою передачею в оренду для рибогосподарських потреб.

До такої заяви додано дозвіл на спеціальне водокористування № 003429 С від 08 квітня 2013 року, свідоцтво платника єдиного податку, виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, довідку про взяття на облік платника податків, довідку АБ № 343120 з єдиного державного реєстру, статут ТОВ «Вадас».

Начальником відділу Держземагенства у Красилівському районі надано пропозиції Красилівській районній державній адміністрації щодо надання дозволу позивачу на виготовлення такої технічної документації та прийняття відповідного розпорядження.

Красилівська районна державна адміністрація 06 червня 2013 року за № 216/2013-р прийняла розпорядження, яким надала дозвіл ТОВ «Вадас» на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 18,6 га, з послідуючою передачею в оренду для рибогосподарських потреб, що розташована на території Котюржинецької сільської ради Красилівського району.

За замовленням ТОВ «Вадас» на підставі розпорядження Красилівської районної державної адміністрації № 216/2013-р від 06 червня 2013 року, територіально-аграрним центром «Карат» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) загальною площею 18,6 га для рибогосподарських потреб, яка знаходиться за межами населеного пункту с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

ТОВ "Вадас" 25 червня 2013 року звернулось до відповідача з письмовою заявою за реєстраційним номером 291, в якій просило затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості), загальною площею 18,6 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Котюржинецької сільської ради Красилівського району з послідуючою передачею в оренду для рибогосподарських потреб.

До такої заяви додано копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) на території Котюржинецької сільської ради.

Красилівська районна державна адміністрація 27 червня 2013 року за № 246/2013-р прийняла розпорядження, яким затвердила ТОВ «Вадас» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) площею 18,6 га, що розташована за межами с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області та передала ТОВ «Вадас» вказану земельну ділянку в оренду для рибогосподарських потреб.

На підставі такого розпорядження між відповідачем та ТОВ «Вадас» укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду.

При оформленні документів на оренду гідроспоруди позивач дізнався, що відповідачем прийнято розпорядження № 246/2013-р від 27 червня 2013 року про передачу в оренду ТОВ «Вадас» земельної ділянки водного фонду площею 18,6 га, що розташована за межами с. Котюржинці Красилівського району.

Вважаючи, що його права грубо порушені, позивач звернувся до суду.

Суд І інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржувані розпорядження, діяв відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду І інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України ( далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі, на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 ЗК України установлено, що суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 ЗК України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними особами, фізичними особами та з суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб.

Відносини, пов'язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 11 ЦК України, ст.ст. 123, 124, 127, 128 ЗК України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об'єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер.

Як досліджено із змісту позову, позивач просить визнати протиправними і скасувати розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 06 червня 2013 року №216/2013-р "Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) ТОВ "Вадас" та розпорядження № 246/2013-р від 27 червня 2013 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) та передачу її в оренду ТОВ "Вадас".

В даному випадку Красилівська районна державна адміністрація реалізує свої повноваження власника землі, і виступає рівноправним суб'єктом земельних відносин. У відносинах з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції. Тобто, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно - правовий характер.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, не може бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена в постановах Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року у справі № 21-551а14, від 24 лютого 2015 року у справі № 21-34а15, від 01 жовтня 2013 року у справі №21-228а13, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14, від 09 грудня 2014 року у справі №21-308а14 та від 16 грудня 2014 року у справі №21-544а14, висновки яких є обов'язковими для врахування судами у відповідності до положень ст.244 КАС України.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Враховуючи вищевикладене, суд І інстанції порушив вимоги КАС України щодо визначення підсудності позову.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказану справу потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 198 та ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Котюржинецька сільська рада Красилівського району Хмельницької області до Красилівської районної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Вадас", відділ Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області про визнання дій протиправними, скасування розпорядження та зобов'язання вчинити дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 02 червня 2015 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.