Справа № 826/18572/14
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівКлючковича В.Ю.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Сімплікс» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Сімплікс» пред'явило позов до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просило: визнати протиправними дії по проведенню зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року; визнати протиправними дії, які полягають в зміні в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок»» показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, які задекларовані ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014року, на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141; зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відобразити в електронній базі даних Автоматизована інформаційна система «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларованих ПП «Сімплікс» за період червень, серпень 2014 року, та які були змінені на підставі акту від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/3919314; визнати протиправними дії щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючого розрахунку разом з додатками (вхідний номер від 20.10.2014); зобов'язати визнати уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість (вхідний номер від 20.10.2014), а також: поданих разом із декларацією додатків; визнати протиправними дії щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів; визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо не виконання зобов'язань за договором про визнання електронних документів; визнати протиправними дії щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків разом з додатками (реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього; реєстраційний номер № від 24.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього; реєстраційний номер № , № від 02.10.2014 та реєстр податкових накладних до нього; реєстраційний номер № від 13.11.2014 та реєстр податкових накладних до нього); зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві визнати уточнюючий розрахунок ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість за період вересень - жовтень 2014, а також поданих разом із звітними документами додатків.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем здійснено заходи, спрямовані на проведення зустрічної звірки, за наслідком яких складено акт від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень серпень 2014 року.

В акті від 18.09.2014р. №2861/26-55-22-09/39193141 відповідачем відображений висновок про документальну не підтвердженість реальності здійснення господарських відносин позивача із платниками податків за період червень, серпень 2014 року.

Так, підставою для оформлення акту №2861/26-55-22-09/39193141 від 18.09.2014р. як зазначає відповідач слугувало встановлення факту незнаходження позивача за податковою адресою, а саме: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25, що підтверджується актом місцезнаходження від 25.07.2014 року №1305/26-55-22-09/39193141, повідомленням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням №8205/26-55-18-05-14 від 06.10.2014р. та рішенням про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. №18 - ОПП№1006/26-55-18-05-28 від 06.10.2014р.

В подальшому, відповідачем в порядку п. 4 розділу 6 Договору, з підстав зміни позивачем місця реєстрації, Договір про визнання електронних документів розірвано у односторонньому порядку.

Не погоджуючись із правомірністю спірних дій та рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та вистави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

В силу приписів абзацу 3 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу, письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин, зокрема, у разі проведення зустрічної звірки.

Так, згідно з абзацом 1 пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1232 (далі - Порядок)передбачено, що зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

В силу положень пункту 4 Порядку проведення органами державної податкової служби звірок, орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, передбачено надіслання податковим органом запиту про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) у разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації.

Проте відповідачем не надано суду доказів направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідного запиту позивачу про надання інформації та її документального підтвердження, як того вимагають норми чинного податкового законодавства. Також не надані докази, що такий запит вручався позивачу шляхом його вручення під розписку його уповноваженому представнику.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що складання податковим органом довідки про проведення зустрічної звірки (у разі отримання від платника податків інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження) або акта про неможливість проведення зустрічної звірки (у разі неподання платником податків інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження, у тому числі внаслідок відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою) здійснюється виключно у разі дотримання податковим органом законодавчо визначеної процедури інформування такого платника податків про необхідність подання інформації та її документального підтвердження шляхом надіслання рекомендованим поштовим відправленням, яке відповідає вимогам законодавства, або вручення під розписку відповідного запиту.

Відповідачем суду не надано доказів законодавчо визначеної процедури інформування позивача про необхідність подання інформації та її документального підтвердження.

Крім того, обставини справи свідчать, що відповідачем в ході проведення зустрічної звірки фактично здійснено перевірку.

Доводи відповідача щодо незнаходження Приватного підприємства «Сімплікс» за податковою адресою та неможливістю у зв'язку з цим проведення зустрічної звірки, спростовуються наступним.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі ненадання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, встановленою для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Разом з тим, згідно пункту 45.2 статті 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Як встановлено частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне підприємство «Сімплікс» знаходиться за адресою 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25, а відтак висновок відповідача про незнаходження позивача за податковою адресою є необґрунтованими.

З огляду на що дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві по проведенню зустрічної звірки ПП «Сімплікс» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період червень, серпень 2014 року є протиправними, а позовні вимоги - обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків разом з додатками та зобов'язання відповідача визнати уточнюючі розрахунки ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, а також: поданих разом із декларацією додатків та розірвання договору, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на протязі жовтня - листопада подавав відповідачу уточнюючі розрахунки з ПДВ з відповідними додатками (реєстраційні номери №, № від 02.10.2014р., № від 24.10.2014р., № від 13.11.2014р. та реєстри податкових накладних до нього).

За наслідками розгляду вказаних документів, відповідач листами від 07.10.2014 року № 49859/10/26-55-15-04-10, від 27.10.2014 року № 52999/10, від 14.11.2014 року №56594/10/26-55-15-04, від 29.11.2014 року № 5 8699/10/26-5 5 -18-04 позивача повідомлено про не визнання уточнюючих розрахунків з ПДВ з відповідними додатками.

Як свідчать матеріали справи, підставою для невизнання податкової звітності позивача за вказаний період слугувало «невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ».

Також матеріали справи свідчать, що відповідачем повідомлено позивача про розірвання Договорів про визнання електронних документів у односторонньому порядку, а саме: - листом від 08.10.2014р. №50128/10/26-55-10-02-10 про розірвання договору № від 10.07.2014 укладений між ДПІ у Печерському районі м. Києва та ПП «Сімплікс» про визнання електронних звітних документів з підстав не знаходження Позивача за юридичною адресою; - листом від 17.11.2014р. №6901/10/26-55-10-02-10 про розірвання договору № від 17.10.2014р. укладений між ДПІ у Печерському районі м. Києва та ПП «Сімплікс» про визнання електронних звітних документів з підстав не знаходження позивача за юридичною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у податкового органу не має рішення суду про зміну або розірвання договору через істотні порушення позивачем умов договору.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Таким чином, в силу норм чинного законодавства України єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 01.09.2014р., місцезнаходженням позивача є наступна адреса: 01042, м. Київ, вул. Філатова, буд. 10-А, кв. 2/25; статус відомостей про юридичну особу: відомості підтверджено.

З огляду на що дії відповідача щодо розірвання Договорів в односторонньому порядку є протиправними, оскільки суперечать вимогам чинного законодавства України та Договору, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація повинна містити ряд обов'язкових реквізитів, зокрема місцезнаходження (місце проживання) платника податків.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо невизнання податкової звітності ПП «Сімплікс» з податку на додану вартість, уточнюючих розрахунків разом з додатками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.