Справа № 809/1595/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. № 809/1595/15

10 год. 10 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: представника позивача Борсука В.Я.,

представника відповідача Гаєвого В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до комунального підприємства "Коломиятеплоенергія" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (надалі - Фонд) звернулося з адміністративним позовом до комунального підприємства "Коломиятеплоенергія" (надалі - КП "Коломиятеплоенергія") про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідач протиправно ухиляється від сплати заборгованості по адміністративно-господарських санкціях та пені.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що згідно чинного законодавства відповідачем в 2014 році не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, установлений статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", в зв'язку з чим підприємство повинно було до 16.04.2015 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції в розмірі 30 042,86 грн. Оскільки зазначену суму відповідачем не сплачено, то на підставі ч.2 ст.20 вищевказаного Закону на суму заборгованості було нараховано пеню в розмірі 30,04 грн. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, з мотивів викладених у письмовому запереченні. Зазначив, що на виконання вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" з жовтня 2012 року відповідачем було розраховано, виділено та створено 1 робоче місце для інвалідів. Пояснив, що з того ж часу і на даний момент на підприємстві працює інвалід III групи по зору. Однак, у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік бухгалтером комунального підприємства "Коломиятеплоенергія" допущена помилка, а саме: в кодах 02 та 03 замість цифри 1 поставлено прочерк. Вказав, що після надходження вимоги від позивача підприємством були дані пояснення Фонду з метою виправлення допущеної помилки, проте останнім було відмовлено у скасуванні вимоги. З огляду на це просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Спеціальним законом з питань соціальної захищеності інвалідів в Україні, що гарантує їм рівні можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами є ЗУ "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Нормою ч.3 ст.18 вищевказаного Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3.3 Інструкції щодо заповнення форми № 10ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №42 від 10.02.2007 року, у рядку 03 відображається кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". Показник рядка 03 визначається для роботодавців, у яких працює від 25 осіб, шляхом множення показника рядка 01 на 4%, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 25 осіб, він дорівнює 1 особі.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ч.10 ст.19 Закону керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Частинами 1,2 ст.20 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Як вбачається зі змісту вищевказаних норм обов*язок сплати адміністративно-господарських санкцій виникає у підприємства виключно у разі коли середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша від передбаченого чинним законодавством нормативу, і не може бути пов"язаним з іншими обставинами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи та дослідженого судом в якості письмового доказу звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2014 рік форми № 10-ПІ від 26 лютого 2015 року поданого відповідачем до Фонду (а.с. 7), середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві в цей період становила 35 осіб. У відповідності до вимог статті 19 зазначеного Закону норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів становить 1 робоче місце. Разом з тим, згідно вказаного Звіту на підприємстві в 2014 році робоче місце для працевлаштування інваліда зайнято не було.

Судом встановлено, що в поданому звіті в рядку 02 (кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність) працівником бухгалтерії допущена механічна помилка, так як фактично на підприємстві робоче місце для працевлаштування інваліда створене та зайняте особою, яка є інвалідом ІІІ групи.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.10.2012 року на посаду слюсаря ремонтника котельного обладнання КП «Коломиятеплоенергія» прийнято інваліда III групи по зору ОСОБА_3 Дані обставини підтверджуються як поясненнями представника відповідача, так і дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: витягом з наказу №2К від 01.10.2012 року про прийняття на роботу ОСОБА_3, копією трудової книжки сер. НОМЕР_1, пенсійним посвідченням за НОМЕР_2 від 30.05.2013 року, довідкою МСЕК серії АВ за №0100025 від 01.02.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_3 встановлена III група інвалідності без переогляду, та довідкою про доходи ОСОБА_3 виданої КП «Коломиятеплоенергія» №17 від 28.04.2015 за період з січня по грудень 2014 року (а.с.21-25).

Крім того з наявної матеріалах справи заяви КП «Коломиятеплоенергія» за №87 від 30.03.2015 року вбачається, що відповідач повідомив Фонд про допущену працівником бухгалтерії підприємства помилку, однак відповідачем вимога про перерахування адміністративно-господарської санкції та пені відкликана не була.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином виконано обов'язок щодо працевлаштування працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, а підстав для застосування санкції передбаченої ст.19 Закону не має.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк. Згідно наведеного пеня не може бути нарахована у випадку відсутності у особи обов*язку сплати зазначених санкцій.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України відповідальність у вигляді фінансових санкцій покладається саме за незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, а не за неналежне подання звітності, у позивача відсутнє право вимоги про сплату відповідачем вищезгаданих санкцій та пені.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 22.05.2015 року.

Суддя Гундяк В.Д.