Справа № 127/9876/15-а
Суддя: Федчишен С. А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/9876/15-а
Провадження 2-а/127/324/15
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось в суд з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу. Позов мотивовано тим, що 20.04.2015 року позивач отримав постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області від 20.04.2015 року про накладення штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання без поважних причин виконавчого листа 2-а-2674/11 виданого 22.12.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, а саме щодо невиплати заборгованості в розмірі 100708,32грн. На адресу головного управління 03.12.2014 року надійшла постанова про поновлення зупиненого виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-а-2674/11. Вимогою було надано строк для виконання до 10.12.2014 року. 09.12.2014 року головне управління повідомило про фактичне виконання виконавчого листа та просили закінчити виконавче провадження. Провадження закінчено не було, натомість 18.12.2014 року головне управління отримало вимогу з наданням боржнику строку для виконання до 24.12.2014 року в якій було зазначено, що стягувач не погоджується з таким виконанням рішення суду, про що надав свої заперечення. На виконання вимоги державного виконавця від 23.03.2015 року головне управління повідомило про добровільне часткове фактичне виконання постанови Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-а-2674/11. Для повної реалізації виконання вищевказаного судового рішення відсутні бюджетні асигнування, а проведення виплат із власних джерел фінансування, призвели б нецільове використання коштів Пенсійного фонду. На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» позивач просив закінчити виконавче провадження по виконавчому листу №2-а-2674/11. Однак, всупереч вищевикладеного державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680 грн. Просять скасувати постанову від 20.04.2015 року про накладення на головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штрафу в розмірі 680 грн. по справі 2-а- 2674/11.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала за обставин викладених в ньому, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавчий лист №2-а-2674/11, виданий 22.12.2011 Ленінським районним судом м. Вінниці про "Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років обчислюючи пенсію з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, і враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну доплату за вислугу років на посадах слідчих 20 і більше років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, премії), починаючи з 17.09.2010 року. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 різницю між отриманою та перерахованою з 17.09.2010 року з урахуванням відповідних окладів за посадою, військовим званням, процентної доплати за вислугу років на посадах слідчих 20 і більше років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій) пенсію за вислугу років.

09.12.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

02.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про поновленні виконавчого провадження та направлено вимогу державного виконавця до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Як встановлено в судовому засіданні ,про що не заперечували і сторони Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1, згідні рішення суду, нарахувавши заборгованість за період зазначений в рішенні з 17.09.2011 по 31.03.2015 - на загальну суму - 100708,32 грн., однак на даний час рішення суду не виконано в повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 збільшено тільки поточний розмір пенсії ,а нарахована заборгованість не виплачена.

Відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження», разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строй рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, а рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами, іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ст.255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

В п. 5 листа Вищого адміністративного суду України №212/11/14-14 18.02.2014, з метою однакового застосування законодавства, зазначено, що разі невиконання боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, на державного виконавця покладено обов'язок накласти на боржника штраф.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Водночас статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції"зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження ".

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої - третьої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження " після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до положень частини першої статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі повторного невиконання, рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних, органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

В матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази щодо здійснення перерахунку ОСОБА_1 основного розміру пенсії з урахуванням грошового забезпечення за останньою штатною посадою для обчислення пенсії в сумі 100708,32грн.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що державний виконавець діяв на підставі та у спосіб передбачений ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанова про накладення штрафу є правомірною та прийнята з дотриманням норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 2, 18, 71, 160, 163, 181 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

Постановив:

В задоволенні позову головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

Справа № 127/9876/15-а

2-а/127/324/15

Постанова

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

28.05.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу, -

Постановив:

В задоволенні позову головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у вінницькій області про скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: