Справа № 2а-2840/11
Суддя: Гафяк В. М.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2840/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2011 року. Автозаводський районний суд м.Кременчука, Полтавської області в складі: головуючого судді Гафяк В.М.

при секретарі - Шпунтовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського взводу ДПС ВДАІ УМВС України в м.Києві та інспектора ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом.

В позові вказував, що 13 грудня 2010 року відповідачем - інспектором ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА 1 № 351638 передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, яке полягало в тому, що він ОСОБА_1 13.12.2010 року о 12 год. 45 хв. керуючи автомобілем «Мітсубісі Спейс» державний реєстраційний номер ІЕ 1856 (транзит) та рухаючись по вул. Електротехнічній в м.Києві користувався засобами звязку тримаючи їх у руці біля вуха, чим порушив п. 2.9 ПДР України. При складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення він з протоколом не погодився, вказуючи, що по телефону не розмовляв, а обвинувачення інспектора ДПС ґрунтується лише на його припущеннях. Однак його пояснення ідповідачем - інспектором ДПС були залишені без відповідного реагування, докази, які б свідчили про порушення ним вимог ПДР відсутні. На підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відповідачем - інспектором ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 604301 від 13.12.2010 року якою його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

З вказаним протоколом про адміністративне правопорушення та постановою по справі про адміністративне правопорушення він не згоден, оскільки вимог ПДР України він не порушував, про що він також пояснював і інспектору ДПС, який його пояснення до уваги не прийняв.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив визнати неправомірною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 604301 від 13.12.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. закривши провадження по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини та підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Деснянського взводу ДПС ВДАІ УМВС України в м.Києві та відповідач - інспектор ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибули про день, час та місце слухання справи повідомлені були належним чином, про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За даних обставин суд не вбачає підстав для відкладення справи і вважає можливим розглянути її на підставі наявних доказів

Суд, заслухавши пояснення позивача, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 посадовою особою відповідачем інспектором Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 13.12.2010 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА1 № 351638 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України. З вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13.12.2010 року о 12 год. 45 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мітсубісі Спейс» державний реєстраційний номер ІЕ 1856 (транзит) та рухаючись по вул. Електротехнічній в м.Києві користувався засобами звязку тримаючи їх у руці біля вуха, чим порушив п. 2.9 ПДР України.

Як постає із самого бланку протоколу при складанні вказаного протоколу про адміністративне правопорушення позивач ОСОБА_1 . з протоколом не погодився, зазначивши, що по телефону він не розмовляв, а обвинувачення інспектора ДПС ґрунтується лише на припущеннях останнього.

На підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою інспектором ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 604301 якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997р. №341 одним з основних завдань ДАІ є захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п.п. 5 п.4).

Розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП) передує складання протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності ( ст. 254 КУпАП ).

Маючи перед прийняттям постанови по справі про адміністративне правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 не визнавав себе винним в скоєнні адміністративного правопорушення, зазначаючи, що по телефону він не розмовляв, а обвинувачення інспектора ДПС ґрунтується лише на припущеннях останнього, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи надані йому законом владні повноваження, зібрати докази, які б підтверджували порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху та спростовували б свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова, що оскаржується не містить.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 255 КпАП України відповідач інспектор ДПС не мав повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України, однак всупереч вказаній нормі склав такий протокол вийшов за межі наданих йому повноважень.

Оскільки доказів вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 суб'єктом владних повноважень суду не надано, то притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини.

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 251,255, 258,280 КупАП, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є заснованими на законі, порушують права позивача, а тому підлягають скасуванню. За зазначених обставин постанова про адміністративне правопорушення, у зв'язку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме не надання доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ПДР України та не надання достатніх, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, підлягає скасуванню, а позов в частині визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Пунктом 1 частини 2 статті 222 КпАП України зазначено, що від імені внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КпАП України і накласти адміністративне стягнення мають право працівники Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. У звязку з чим розгляд питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до компетенції суду адміністративної юрисдикції, тому в цій части позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 86, 158-163 КАС України, ст. ст. 288, 293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА № 604301 від 13.12.2010 р., що винесена інспектором ДПС Деснянського взводу ДПС при ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2 про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України і накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. визнати неправомірною та скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: