Справа № 2а/1270/2121/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/48406/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Бутенка В.І.,
Мойсюка М.І., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про визнання незаконним рішення про застосування штрафних санкцій, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області видати документ про реєстрацію в якості платника збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та утриматися від вчинення певних дій по взяттю її на облік в органах Пенсійного фонду в якості платника збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визнати незаконним рішення відповідача № 366 від 28 листопада 2011 року про застосування до неї штрафних санкцій за неподання звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року позовну заяву ОСОБА_4 в частині вимог про зобов'язання видати документ про реєстрацію в якості платника збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій по взяттю її на облік в якості платника збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця виконавчим комітетом Первомайської міської ради Луганської області 12 вересня 1995 року та є платником єдиного податку.

28 листопада 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області на підставі пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ винесено рішення № 366 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 170 гривень за неподання звітності, передбаченої цим Законом, за жовтень 2011 року.

Зазначене рішення було оскаржено ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Пенсійного фонду України. Рішеннями № 434/09-10 від 13 січня 2012 року та № 3807/09-10 від 17 лютого 2012 року скарги позивача залишені без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішення про застосування штрафних санкцій прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у зв'язку з неподанням позивачем до органів Пенсійного фонду звітності за жовтень 2011 року з нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску, серед іншого є роботодавці: фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VІ визначено обов'язок платників єдиного внеску, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Пунктом 3.1 Постанови Пенсійного фонду України «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 жовтня 2010 року № 22-2, зареєстрованої Міністерством юстиції України 1 листопада 2010 року за № 1014/18309 (чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страхувальники зобов'язані формувати та подавати до органів Пенсійного фонду звіт не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом для них є календарний місяць.

За змістом пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ територіальний орган Пенсійного фонду застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведені вимоги законодавства та встановлені у справі обставини, а також не заперечення позивачем факту неподання нею звіту до органів Пенсійного фонду з нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за жовтень 2011 року, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що у відповідача були законні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 170 гривень за вказане порушення на підставі пункту 4 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ, оскільки ОСОБА_4 є платником єдиного внеску і відповідно до вимог цього Закону на неї розповсюджується обов'язок щодо своєчасного подання звітності та сплати внеску у встановленому розмірі, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки постанова Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року прийняті з додержанням норм права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Первомайську Луганської області про визнання незаконним рішення про застосування штрафних санкцій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Бутенко В.І.

Мойсюк М.І.