Справа № 820/1188/15
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.Справа № 820/1188/15

Головуючий 1 інстанції: Самойлова В.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Старостін В.В., Суддя Рєзнікова С.С.

при секретарі Тітова А.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пекаренін А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. по справі № 820/1188/15

за позовом ОСОБА_3

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив скасувати вимогу Основ'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № Ф-1776 від 01.07.14 р. про сплату боргу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.15 р. по справі № 820/1188/15 позов був задоволений.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.15 р. по справі № 820/1188/15 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.14 р. ОСОБА_3 отримав вимогу Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № Ф-1776 від 01.07.14 р. про сплату заборгованості з єдиного внеску на суму 7245,51 грн.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження зазначеної вище вимога, але за результатами розгляду скарги рішенням ДФС України позивачу було відмовлено у задоволенні його скарги, а вимога № Ф-1776 від 01.07.14 р. ? залишена без змін.

Не погодившись з вимогою № Ф-1776 від 01.07.14 р., позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржувана вимога є незаконною та необґрунтованою, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАСУ відповідач не надав таких доказів.

Висновок суду першої інстанції обґрунтований тим, що 23.05.13 р. позивач отримував вимогу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № ф-513 від 07.05.13 р. про сплату недоїмки, в якій було зазначено, що останній має недоїмку з сплати єдиного внеску у розмірі 5766,45 грн. станом на 01.05.13 р., що на думку суду першої інстанції свідчить про те, що на теперішній час існують дві вимоги про сплату боргу: № ф-1776 від 01.07.14 р. на суму 7245,51 грн. та № ф-513 від 07.05.13 р. на суму 5766,45 грн.

Згідно із зазначених у вимогах сум недоїмки, нарахування єдиного внеску УПФУ в Комінтернівському районі проводилось за період з 01.01.12 р. по 01.05.13 р., а нарахування єдиного внеску Основ'янською ОДПІ проводилось за період з 01.01.12 р. по 01.07.14 р., а тому сума 5766,45 грн., нарахована УПФУ в Комінтернівському районі, є складовою суми 7245,51 грн., нарахованої Основ'янською ОДПІ (після передачі ДПІ функцій адміністрування єдиного внеску Основ'янською ОДПІ було додано до суми недоїмки, зазначеної у вимозі № ф-1889, недоїмку за наступні 5 місяців 2013 р.). На підставі цього судом першої інстанції був зроблений висновок, що суми єдиного внеску, зазначені у вимогах № ф-513 і № ф-1776, нараховані за один і той же період. При цьому вимога № ф-513 не скасована, оскільки за результатами адміністративного оскарження вимога про сплату недоїмки № ф-513 від 07.05.13 р. залишена в силі та УПФУ в Комінтернівському районі звернулось з вимогою № ф-513 до ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції, де було відкрито виконавче провадження за даною вимогою.

За змістом ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. При цьому, платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску регламентується Інструкцією «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України № 455 від 09.09.13 р. та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19.09.13 р. за № 1622/24154. Згідно п.6.2 розділу VI даної Інструкції сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно п.п. 6 п. 4.3, абз. 2 п.п. 2, п.п. 3 п. 4.5 та п.п. 2 п. 4.6 розділу IV цієї Інструкції, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до п. 6.3 розділу VI Інструкції № 455 органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб-підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абз. 2 зазначеного пункту, вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску або актом про суми розбіжностей щодо сум доходу (прибутку), заявлених у звітності до органу доходів і зборів та задекларованих у річній податковій декларації фізичними особами-підприємцями чи особами, які забезпечують себе роботою самостійно, або повідомленням-розрахунком на всю суму донарахованого єдиного внеску. У випадках, передбачених абз. 3 та/або абз. 4 цього пункту, вимога надсилається: платникам, зазначеним у п. 1 та п. 2 п. 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у п. 3 та п. 4 п. 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'ятнадцяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється у гривнях з двома десятковими знаками.

Згідно п. 6.4 розділу VI Інструкції № 455 вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Протягом десяти календарних днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки платник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми недоїмки, штрафів та пені. У випадку, якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органів доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому Законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Як встановлено приписами п. 6.9 розділу VI Інструкції № 455, якщо протягом наступного базового звітного періоду платник наростив суми боргу, то після проходження відповідної процедури узгодження та оскарження вимога подається до органу державної виконавчої служби або до органів Державної казначейської служби України тільки на суму зростання боргу.

З наведеного вбачається, що в разі зростання суми боргу протягом наступного базового періоду направляється вимога про сплату недоїмки на суму зростання боргу, а саме: позивачу повинна була направлена вимогу на суму, яка складає різницю між 7245,51 грн. і 5766,45 грн., тобто на 1479,06 грн., оскільки вимога № ф-513 на суму 5766,45 грн. вже знаходиться на виконанні в ВДВС Комінтернівського району, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Крім того, в порушенням вимог ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідачем по справі до вимоги, яка була направлена на адресу позивача, не був доданий розрахунок суми недоїмки.

Оскільки сума заборгованості ОСОБА_3 на момент виникнення спірних правовідносин становить 7245,51 грн. (у т.ч. недоїмка 5766,45 грн.) і на цю суму вже виносилася вимога УПФ України в Комінтернівському районі м. Харкова № Ф-513 від 07.05.13 р., оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1776 від 01.07.14 року прийнята на суму недоїмки 7245,51 грн. є неправомірною, оскільки відповідач не мав права включати недоїмку в сумі 5766,45 грн. до оскаржуваної вимоги, а лише суму зростання боргу - 1479,06 грн., яка позивачем також сплачена не була.

Наведені вище обставини стали підставою для висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Зважаючи на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.15 р. по справі № 820/1188/15 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2015р. по справі № 820/1188/15 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.15 р. по справі № 820/1188/15 за позовом ОСОБА_3 до Основ'янської ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування вимоги - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 29.05.2015 року.