Справа № 742/1867/15-а
Суддя: Білокур В. І.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/69/15
Єдиний унікальний № 742/1867/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Білокур В.І., при секретарі Сірій І.В., за участю представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування Постанови №23 від 07 травня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що 07.05.2015 року відповідач склав вищеназвану Постанову по справі про адміністративне правопорушення, за невиконання позивачкою припису №1193 від 13 грудня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, щодо оформлення до 17 травня 2014 року земельної ділянки під самочинно збудованим гаражем (право власності чи право користування) в дворі загального користування по АДРЕСА_1 та оформлення дозвільних документів на будівництво гаражу у встановленому законом порядку та прийняття його в експлуатацію, згідно якої позивачку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що на виконання вищеназваного припису, вона тоді-ж звернулась до Прилуцької міської ради із заявою про оформлення в користування земельної ділянки під гаражем, але рішенням від 26.12.2013 року №19 «Про вирішення питань землекористування» (п.12.10.) їй було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 34 кв.м. для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 на підставі ст.42 Земельного кодексу України, а саме відсутності згоди об»єднання співвласників багатоквартирного будинку. Крім того позивач зазначає, що вона неодноразово зверталася до органів місцевого самоврядування, органів архітектури, архітектурно-будівельного контролю з приводу можливості оформлення права власності на збудований гараж, на що отримувала відповідь, що оформлення можливе лише після оформлення прав на земельну ділянку. Оскільки, після винесення припису про усунення порушення позивачка вжила всіх можливих заходів щодо оформлення дозвільних документів як на земельну ділянку так і самочинно збудований гараж і жодним доказом не підтверджена саме вина позивачки в невиконанні припису, а тому, вважає вищезазначену постанову необґрунтованою та просить її скасувати в зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чередніченко О.М. в судовому засіданні підтримав заявлений адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, просить суд задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача Коваленко Л.В. - Радько Ю.В. в судовому засіданні позовних вимог не визнав в повному обсязі пояснив, що позивача на законних підставах було притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до вимог чинного законодавства, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до копій Свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1999 року, виданого згідно рішення виконкому Прилуцької міської ради від 29 грудня 1999 року №691 (а.с.7), свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8), витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с.9), схеми присадибної земельної ділянки будинку в АДРЕСА_1 в якому належить на праві приватної спільної власності, в т.ч. позивачу ОСОБА_1, складає 3/10 частину житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

13 грудня 2013 року, за результатами позапланової перевірки, проведеної державним інспектором Південного інспекційного відділу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, встановлено самочинне будівництво гаражу в дворі загального користування по АДРЕСА_1 в частині відсутності дозволу на будівельні роботи та відведення у встановленому порядку земельної ділянки, що є порушенням ст.376 ЦК України, в зв»язку з чим і винесено припис №1193 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Зокрема, з метою усунення виявлених порушень зобов»язано ОСОБА_1 в термін до 17 травня 2014 року оформити земельну ділянку під збудованим гаражем (право власності чи право користування) та оформити дозвільні документи на будівництво гаражу у встановленому законом порядку та прийняти його в експлуатацію (а.с.12).

Згідно копії витягу із рішення Прилуцької міської ради Чернігівської області від 26.12.2013 року №19 (п.12.10.) ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 34 кв.м. для будівництва та обслуговування індивідуального гаража по АДРЕСА_1 на підставі ст.42 Земельного кодексу України (а.с.13).

30 квітня 2015 року державним інспектором інспекційного відділу у Південному регіоні управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у Чернігівській області, за результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства у сері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил складено Акт за №135 (а.с.14), згідно якого гараж в дворі загального користування збудований ОСОБА_1 самочинно, а саме: без відповідно оформленого дозволу та на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети (ст.376 ЦК України).

За результатами проведеної перевірки та в зв»язку з невиконання вимог припису №1193 від 13.12.2013 року, головним державним інспектором 30 квітня 2015 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП (а.с.15), а 07.05.2015 року начальником управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області Коваленко Л.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2015 року та матеріали позапланової перевірки 30.04.2015 року, за невиконання законних вимог (припису №1193 від 13 грудня 2013 року) посадової особи територіального органу Державної архітектурно-будівельної інспекції України при будівництві гаражу в дворі загального користування по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. (а.с.16).

Вирішуючи даний адміністративний позов, суд керується положеннями ст.40 Земельного кодексу України про те, що громадянами України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.42 ЗК України, у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об»єднанню власників.

Стаття 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст.ст. 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. При цьому, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зокрема, п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов»язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,… а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (ст.2 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

При цьому, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Суд, оцінивши всі наявні докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що оскільки вимоги припису про усунення порушення не виконані ОСОБА_1 18 травня 2014 року (бо строк виконання зазначений 17.05.2014р.), а постанова №23 по справі про адміністративне правопорушення винесена - 07 травня 2015 року, тобто через 1 рік, а не протягом 2-х місяців з дня його вчинення, то дана обставина є підставою для визнання її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, провадження по даній справі закриттю, оскільки строки накладення адміністративного стягнення закінчилися на момент винесення постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 після винесення припису про усунення порушення від 13 грудня 2013 року №1193, вжила всіх можливих заходів щодо оформлення дозвільних документів як на земельну ділянку так і самочинно збудований гараж, але у зв»язку з тим, що не має можливості створити об»єднання співвласників багатоквартирного будинку та отримання їх згоди для отримання відповідних документів, то в її (ОСОБА_1) діях відсутня суб»єктивна сторона інкримінованого їй адміністративного правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП. За таких обставин суд висновує, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел та необережність на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП, це є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.188-42 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 18, 71, 86, 158 -163, 186 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування Постанови №23 від 07 травня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову №23 від 07 травня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.188-42 КУпАП на ОСОБА_1, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч.1 ст.188-42 КУпАП - закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Білокур В.І.