Справа № 826/1122/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/1122/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2015 року № 826/1122/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс»

про

стягнення податкового боргу у розмірі 961 318,11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс» про стягнення коштів з рахунків товариства у банках, що обслуговують такого платника податків у розмірі 961 318,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість перед бюджетом через нараховану пеню за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним імпортним контрактом від 09.11.2012 № 01-11/12-НП ТОВ «Фірма «Лема-Плюс».

За наслідками перевірки податковим органом складено акт №436/1-22-06-36133907 від 10.12.2013, яким встановлено порушення ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Податкове повідомлення-рішення вручено представнику ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» 25.12.2013, про що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 лютого 2014 року у справі №826/658/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, позивачу відмовлено в задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 06.05.2014, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративним суду м. Києва від 24 лютого 2014 року - без змін.

ТОВ «Фірма «Лема-Плюс» було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, у зв’язку з чим ухвалою від 17.06.2014 відкрито касаційне провадження у справі №826/658/14.

Згідно із ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду м.Києва від 06.05.2014 у справі № 826/658/14 набрала законної сили.

Щодо посилання відповідача на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 17.06.2014 року, якою відкрито касаційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду, суд зазначає, що оскарження судових рішень у касаційному порядку не зупиняє виконання таких судових рішень.

В силу норм ст. 215 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач після відкриття касаційного провадження у справі вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Отже, зупинення виконання судового рішення є правом суду та вирішується відповідною ухвалою.

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 17.06.2014 вбачається, що судом касаційної інстанції не зупинено виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного у справі № №826/658/14.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 19.1.4 п. 19.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Згідно п.п 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання, є податковим боргом.

Враховуючи те, що грошові зобов’язання, які фактично узгоджені відповідачем, не були погашені протягом граничного строку, вони відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 ПК України визнаються податковим боргом.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Виходячи з положень п. 58.3 ст. 58 ПК України податкова вимога надсилається органом податкової служби в порядку визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом на адресу відповідача скеровано податкову вимогу від 07.08.2014 № 7054-25 на загальну суму 961 318,11 грн., яка отримана представником відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Вказана податкова вимога відповідачем не оскаржена, доказ сплати податкового боргу в матеріалах справи відсутній.

Відповідно до п. 95.1-95.3. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що податковий борг в сумі 961 318,11 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись статтями, 69, 71, 72, 160-163, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лема-Плюс» (код ЄДРПОУ 36133907) кошти в розмірі 961 318,11 грн. (дев’ятсот шістдесят одна тисяча триста вісімнадцять грн. 11 коп.) з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя А.С. Мазур