Справа № 826/6465/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 травня 2015 року 08:20 № 826/6465/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва
Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, в якому, враховуючи надані 29.04.2015 уточнення, просить:

1) визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо несформування подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5425,00 грн., сплаченого згідно квитанції № ПН 1944 від 23.02.2015 року;

2) зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5425,00 грн. (п'ять тисяч чотириста двадцять п'ять гривень 00 копійок), сплаченого згідно квитанції № ПН 1944 від 23.02.2015 року;

3) зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві повернути ОСОБА_1 помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5425,00 грн. (п'ять тисяч чотириста двадцять п'ять гривень 00 копійок), сплачений згідно квитанції № ПНІ944 від 23.02.2015 року, відповідно до подання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» особи, які придбали житло вперше, звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи наведене, позивачем 19.03.2015 було подано до УПФУ заяву про повернення помилково сплаченого збору. Однак, УПФУ 25.03.2015 було відмовлено в задоволенні зазначеної заяви. Така відмова, на думку позивача, є неправомірною та не обґрунтованою, а помилково сплачена сума збору в розмірі 5 425,00 грн. підлягає поверненню.

Посилаючись на норми Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР, Порядок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 та Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 № 226, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання 26.05.2015 позивач не з'явився, при цьому до суду надійшло клопотання позивача про розгляду справи буз участі позивача. У клопотанні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

УПФУ подано заперечення проти позову, у яких УПФУ вважає позовні вимоги безпідставними та у задоволенні позову просить відмовити. Присутній у судовому засіданні представник УПФУ підтримав подані заперечення.

Представник ГУ ДКС України у місті Києві в судове засідання 26.05.2015 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлений. Враховуючи наведене та на підставі ч. 4 ст. 128 КАС України ухвалено розглядати справу за відсутності представника ГУ ДКС України у місті Києві.

Під час розгляду справи на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Магомедовою М.Г., придбано у власність квартиру АДРЕСА_1, вартістю 542 409,91 грн.

Право власності на придбану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2015 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 24.02.2015 за № 8832594, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під час укладення договору купівлі-продажу квартири позивачем був сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5 425,00 грн. (1% її вартості), що підтверджується копією квитанції від 23.02.2015 № ПН 1944, наявною у матеріалах справи.

Вважаючи, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 19.03.2015 звернувся до УПФУ в Шевченківському районі м. Києва із заявою про повернення помилково сплачених коштів у розмірі 5 425,00 грн.

Листом від 25.03.2015 № 4934/03 Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва відмовило позивачу у поверненні коштів, у зв'язку з ненаданням позивачем документів, які підтверджують придбання ним нерухомого майна вперше.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі по тексту - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац 2 пункту 9 частини 1 статті 1 Закону № 400/97-ВР).

Пунктом 8 статті 2 вказаного Закону встановлено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 цього Порядку передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно тверджень позивача, наведених у позовній заяві, ним придбано майно вперше, до укладення договору купівлі-продажу від 24.02.2015 р. інша нерухомість ним не придбавалася.

Відповідачами вказані відомості в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, не спростовані та судом зворотного не встановлено, що, крім іншого, вбачається з даних реєстраційної служби.

Станом на час придбання позивачем нерухомості як і станом на час розгляду справи в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Наведена правова позиція відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України від 16.04.2015 року (К/9991/37325/11).

Аналізуючи викладене вище суд дійшов висновку, що саме органи Пенсійного фонду України зобов'язані доводити те, що позивач придбав житло згідно договору купівлі - продажу від 24.02.2015 не вперше.

Проте, всупереч вимогам статті 71 КАС України, як вже зазначалося, відповідачем не надано суду жодного доказу, який свідчив би про наявність у позивача зареєстрованого права власності.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про те, що позивачем за відсутності встановленого законом обов'язку було помилково сплачено до бюджету збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5 425,00 грн. за відсутності обов'язку його сплачувати.

Зазначена сума сплачена позивачем згідно квитанції від 23.02.2015 № ПН 1944 до Державного бюджету України на рахунок через ГУ ДКСУ у м. Києві за кодом платежу 24140500 (балансовий рахунок 3111), за яким кваліфіковано «збір з операцій купівлі-продажу нерухомого майна», забезпечення надходження якого до бюджету здійснює Пенсійний фонд відповідно до положень постанови КМ України від 16 лютого 2011 р. № 106.

Тобто, збір в даному випадку є складовою дохідної частини Державного бюджету та був сплачений позивачем на рахунок з обліку доходів державного бюджету, відкритий в ГУ ДКСУ у м. Києві, а отже позивач вправі вимагати його повернення, оскільки обов'язок із сплати збору не покладений на позивача.

У взаємозв'язку із наведеним суд зазначає, що порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Мінфіну від 03.09.2013 р. N 787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за N 1650/24182 (із змінами) (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 зазначеного Порядку Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету

Враховуючи наведене, а також встановлення факту помилковості сплати позивачем до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій УПФУ щодо несформування подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору, а також вимог про зобов'язання УПФУ в Шевченківському районі м. Києва сформувати та подати до ГУ Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5425,00 грн., сплаченого згідно квитанції № ПН 1944 від 23.02.2015 року, та наявність підстав для їх задоволення.

У той же час щодо позовних вимог про зобов'язання ГУ ДКСУ у м. Києві повернути позивачу помилково сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна відповідно до подання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 13 Порядок № 787 органи Казначейства здійснюють процедури із забезпечення виконання документів, зазначених у пунктах 5 - 8 цього розділу, в такому порядку: за наявності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями орган Казначейства протягом п'яти робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) перераховує кошти на рахунок одержувача одноразово на загальну суму або частковими сумами; у разі недостатності або відсутності поточних надходжень на відповідних рахунках за надходженнями для здійснення повернення відповідний орган Казначейства не пізніше ніж через п'ять робочих днів після дня отримання подання (заяви та подання) надсилає звернення для підкріплення коштами цих рахунків: за платежами, що належать державному бюджету, - до Казначейства України; за платежами, що належать місцевим бюджетам, - до відповідних місцевих фінансових органів; за частиною платежу, що перерахована до відповідного фонду загальнообов'язкового державного соціального і пенсійного страхування, - до відповідного територіального органу цього фонду.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В даному випадку, оскільки подання УПФУ у Шевченківському районі міста Києва до казначейської служби не подавалось, то підстави для зобов'язання вчинення відповідних дій з боку ГУ ДКС України в місті Києві у суду відсутні, оскільки такі вимоги є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають. Тобто, на даний час відсутні обставини порушення прав позивача з боку ГУ ДКСУ у м. Києві.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, як приходить до висновку суд, виходячи із вищевикладеного, УПФУ не доведено законності та обґрунтованості своїх дій щодо несформування подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про визнання протиправними таких дій УПФУ. Відповідно, суд приходить до висновку про задоволення вимоги № 2 з урахуванням ч. 2 ст. 11 КАС України, а саме: шляхом зобов'язання УПФУ сформувати для подачі до ГУ ДКСУ подання про повернення позивачу помилково сплаченого збору. У той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зобов'язання ГУ ДКСУ у м. Києві повернути позивачу помилково сплачений збір.

Керуючись вимогами статей 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва щодо несформування подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5 425,00 грн., сплаченого згідно квитанції № ПН 1944 від 23.02.2015 року.

3. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва сформувати для подачі до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві подання про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 5 425,00 грн. (п'ять тисяч чотириста двадцять п'ять гривень нуль копійок), сплаченого згідно квитанції № ПН 1944 від 23.02.2015 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін