Справа № 344/17163/14а,2а/344/92/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 876/2091/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі - УПФУ в м. Івано-Франківську), зобов'язати зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоди роботи з 30.01.1980 р. по 31.03.1987 р. та з 01.04.1987 р. по 01.12.1994 р. як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язати зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту призначення пенсії з 01.09.2009 р.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2015 р. в частині позовних вимог про зобов'язання УПФУ в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням стажу роботи у пільговому обчисленні з 01.09.2009 р. по 31.10.2014 р. було залишено без розгляду.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.01.2015 р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії УПФУ в м. Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за період з 30.01.1980 р. по 01.12.1994 р. в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи позивача з 30.01.1981 р. по 01.12.1994 р. як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та зобов'язано провести такий перерахунок пенсії з 01.11.2014 р.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило УПФУ в м. Івано-Франківську. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розповсюдження пільг, щодо кратності зарахування стажу після 1991 року є безпідставними, так як Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД враховується трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час вступу в силу цієї Угоди. Крім того, законодавством не розповсюджено пільги щодо обчислення стажу в півтора кратному розмірі на працівників вахтовим методом. На підставі вищезазначеного судом першої інстанції неправомірно зроблений висновок про можливість отримання пільг щодо обчислення стажу роботи в півтора кратному розмірі працівникам, що виїздили на роботу у РКП та МПРКП вахтово-експедиційним методом роботи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 з вересня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком.

З трудової книжки позивача, копія якої міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 30.01.1980 р. по 01.12.1994 р., працюючи в районах Крайньої Півночі та місцевостях,прирівняних до районів Крайньої Півночі.

31.10.2014 р. позивач звернувся із заявою до Управління щодо перерахунку страхового стажу з врахуванням періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, проте, листом №324/К-8 від 04.11.2014 р. йому було відмовлено в такому перерахунку, зазначаючи що позивач працював вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (ХМАО) та в районах Крайньої Півночі (ЯНАО). Крім того, посилаючись в запереченні на позов, відповідач вказав на відсутність письмових строкових договорів за період роботи до 1991 року та на те, що період після 1991 року не входить в пільгове обчислення..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півторакратному розмірі за вищезазначені періоди його роботи, оскільки з наданих нею документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10 лютого 1960 року).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 110.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих місцевостях.

Відповідно до п.3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960 р.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п'яти до трьох років.

Відповідно до ч.1 п.5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991 р.

Згідно з ч.3 п.5 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Обов'язку щодо укладення трудового договору в письмовій формі жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав.

В підпункті 3 пункті 6 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, від 06.05.1981 р. зазначено, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10.02.1960 р. і від 26.09.1967 р.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15.01.1993 р.

Відповідно до ст.4 Тимчасової Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до 01.01.1991 р. на підставі статті 1 даної Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Питання врахування періодів роботи для стажу при призначенні пенсій в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, а згодом Російської Федерації після 01.01.1991 р. на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, а саме: частиною 2 статті 6 «Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 р., де зазначено наступне: « 2.Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових, умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди»; абзацами 2 та 3 статті 6 «Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн», від 14.01.1993 р., де зазначено наступне: «Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність».

З вище наведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно законодавства держави, на території якої відбувалась трудова діяльність і стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто, якщо якийсь період роботи особи на території РФ згідно законодавства цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї особи і в Україні.

Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 р. Ханти-Мансійський округ та Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відносяться до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Як встановлено судом першої інстанції, пільговий стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі та районах прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується його трудовою книжкою та Довідкою №10-1598 від 22.10.2014р., виданою Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» Прикарпатським управлінням бурових робіт.

Відповідно до Довідки №10-1598 ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт інженером, заступником начальника цеху, начальником цеху, майстром, електромонтером ЕГЕБ в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 30.01.1980 р. по 01.12.1994 р. вахтово-експедиційним методом, в тому числі в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійському автономному окрузі Тюменської області) та в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецькому автономному окрузі Тюменської області) і його заробіток обчислювався з урахуванням північної надбавки та районного коефіцієнта за роботу в таких районах.

При цьому визначався наступний режим роботи в районах МПКП та РКП: робота вахтово-експедиційним методом з режимом роботи 15 робочих днів в МПКП та РКП в місяць по 12 год. за добу + К1, К2 (дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання (прописки) з відпрацюванням місячного та річного норми робочого часу.

За час роботи в управлінні бурових робіт вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру місячна та річна норми робочого часу позивачем відпрацьовувалась. Протягом вказаних періодів до заробітної плати позивача виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП.

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових документів обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач працював в районах Крайньої Півночі, подав відповідачу документи, які підтверджують його право на пільгове обчислення пенсії, а тому має право на пільгове обчислення страхового стажу. При цьому надання письмового трудового договору для підтвердження пільгового обчислення страхового стажу не є обов'язковою умовою для пільгового обчислення страхового стажу, а альтернативою у виборі між рядом документів, які підтверджують вказаний стаж, що є наслідком зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням стажу роботи в районах Крайньої Півночі з 01.04.1987 р. по 01.12.1994 р. та з 30.01.1980 р. по 31.03.1987 р. у пільговому обчисленні з 01.11.2014 р.

З врахуванням позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11.12.2012р. по справа №21-393а12, виплати перерахованої позивачу пенсії слід здійснювати і надалі.

Згідно п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Як зазначено вище, із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 31.10.2014 р. р., тому,колегія судді в погоджується із висновками суду першої інстанції, що таку слід перерахувати з 01.11.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в спосіб, визначений ст.162 КАС України. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 27 січня 2015 року у справі №344/17163/14-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О. Яворський

С.П.Нос