Справа № 807/2311/14
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Справа № 876/1609/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Ільчишин Н.В.,

Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №807/2311/14 за позовом ОСОБА_3 до Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області Шпілька Ігора Андрійовича, комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», провідного інженера з якості КУП «Свалявське РБТІ» Головнича Семена Семеновича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення, свідоцтва і технічного паспорта та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2014р. ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області Шпілька Ігора Андрійовича, комунального унітарного підприємства «Свалявське районне бюро технічної інвентаризації», провідного інженера з якості КУП «Свалявське РБТІ» Головнича Семена Семеновича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, просила: визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Шпільки Ігоря Андрійовича про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на нерухоме майно реєстраційний №0 - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2012064, виданий 04.04.2013р. ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати державного реєстратора Шпільку Ігоря Андрійовича внести відповідний запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним та скасувати виготовлений 02 квітня 2013 року КУП «Свалявське РБТІ» технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. позов задоволено частково: скасовано рішення головного спеціаліста відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області Шпілька Ігоря Андрійовича від 04.04.2013р. про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на нерухоме майно реєстраційний номер 0; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.12.2014р. та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не довела, які саме порушені її права внаслідок реєстрації прав власності на житловий будинок ОСОБА_2. Оскаржуваною постановою суду першої інстанції фактично порушено права апелянта, оскільки скасування рішення державного реєстратора фактично тягне за собою скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок. Крім того, 07.02.2014р. Свалявським районним судом винесено рішення, яким заборонено позивачу створювати апелянту перешкоди у проведенні ремонтних робіт, штукатурних робіт задньої стіни будинку АДРЕСА_1. Таким чином, позивачем пропущено строк, встановлений ст.99 КАС України. Звертає увагу на те, що апелянтом згідно договору-купівлі-продажу від 11.12.1998р. придбано об'єкт незакінченого будівництва у гр.ОСОБА_6 з процентом готовності 88,5. Апелянт не здійснював будівництво та не проводив ніяких добудов, ніякого самовільного будівництва. До того ж, в провадженні Воловецького районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 про визнання недійсним ОСОБА_3 на право приватної власності на землю та скасування реєстрації у зв'язку з неправильним виготовленням Державного акта на право власності на землю.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, представник позивача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. Відповідачі явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що у відповідності до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, пунктом 12 Рішенням Виконавчого комітету Свалявської міської ради народних депутатів від 22.09.1990р. №234 гр.ОСОБА_7 надано дозвіл на перебудову 2-х поверхового житлового будинку на старому місці по АДРЕСА_1. Вказаний п.12 Рішення відмінено Рішенням Виконавчого комітету Свалявської міської ради народних депутатів від 19.03.1992р. №91, у зв'язку з даруванням даного будинку гр.ОСОБА_6 та надано йому дозвіл на перебудову 2-х поверхового житлового будинку на старому місці по АДРЕСА_1 (а.с.108-109).

Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори 11.12.1998р., ОСОБА_2 купив незакінчений будівництвом житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, з процентом готовності 88,5 в гр.ОСОБА_6 та взяв на себе всі обов'язки такого згідно рішення №91 від 19.03.1992р. (а.с.228).

Відповідно до договору про надання послуг за № 134 від 01.04.2013р. громадянином ОСОБА_2 укладено договір із комунальним унітарним підприємством «Свалявським районним бюро технічної інвентаризації» щодо виготовлення технічної інвентаризації оцінки житлового будинку, споруд, технічного паспорту. Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) 02 квітня 2013 року, технічну інвентаризацію передано ОСОБА_2 (а.с.97-99).

04 квітня 2013 року реєстраційною службою Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 2012064 по об'єкту нерухомого майна - житлового будинку по АДРЕСА_1. (а.с.77-79).

Після проведення геодезичної зйомки та виготовлення ТзОВ «Зодчий і К» плану меж земельної ділянки, встановлено, що житловий будинок за АДРЕСА_1 частково розташований на земельній ділянці площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває у приватній власності ОСОБА_3, згідно державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на праві приватної власності на землю 21.03.1997р. за № 836 (а.с.12,13).

Вважаючи неправомірною реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нерухоме майно ОСОБА_3 звернулась із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. № 1952-IV (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з положеннями ст.5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Статтею 17 Закону № 1952-IV встановлено вимоги до документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема встановлено, що текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім'я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю. Не приймаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено у Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №703).

Відповідно до п.10 Порядку №703, заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Згідно з п.26 Порядку №703, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 27 Порядку №703 передбачено, що до документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, віднесено, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з п.44 Порядку №703, державна реєстрація права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на таке майно за новим правонабувачем проводиться за наявності державної реєстрації права власності на таке майно за попереднім правонабувачем, крім проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку з видачею свідоцтва про право власності на таке майно проводиться за наявності державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.9 Закону №1952-IV, положенням якої кореспондує п.12 Порядку №703, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону №1952-IV одним з етапів державної реєстрації прав та їх обтяжень є прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують

Як вбачається з матеріалів справи (внутрішній опис документів справи №0 (а.с.102)), при зверненні із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 04.04.2013р. ОСОБА_2 подано копію договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом будинку серії ААН №429283, який посвідчений державним нотаріусом 11.06.1992р. та зареєстрований в реєстрі за №545.

Проте, Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.10.2014р. витребувано з Закарпатського обласного державного нотаріального архіву м.Ужгород, вул.Гойди,8 оригінал договору купівлі-продажу вищезгаданого незавершеного будівництва з якого вбачається, що такий договір мав місце 11.12.1998р., посвідчений державним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №5543 (а.с.226).

Відповідно до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року за № 461, є декларація про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрована в установленому порядку Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами, яка відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництва об'єкта проектної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області від 03.04.2014р. повідомлено, що інформація щодо реєстрації дозвільних документів ОСОБА_6 або ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 за даними реєстру відсутня (а.с.17).

Відділом містобудування та архітектури Свалявської районної державної адміністрації Закарпатської області повідомлено, що в архіві відсутні будівельний паспорт на будівництво (добудову, реконструкцію) даного житлового будинку та рішення про введення (прийняття) в експлуатацію будинку за період з 1990 року по квітень 2014 року (а.с.18).

Згідно з листом виконавчого комітету Свалявської міської ради від 08.12.2014р. №2263/02-9 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 орієнтовною площею 0,095га у приватну власність гр.ОСОБА_2 не передавалась, інформація про право власності на зазначену земельну ділянку в облікових документах міської ради відсутня. Одночасно повідомлено, що листом від 01.12.2014р. №2192/02-10 Свалявською міською радою надано інформацію про те, що згідно обліку земельних ділянок гр.ОСОБА_2 земельна ділянка за вказаною адресою у власність, користування чи оренду не надавалась.

Враховуючи встановлені обставини у справі на підставі аналізу законодавчих положень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 від 04.04.2013р. реєстраційний номер 0 прийнято державним реєстратором всупереч вимог, встановлених Законом №1952-IV та Порядком №703: без документа про прийняття об'єкта нерухомого майна в експлуатацію та без оригіналу правовстановлюючого документа, що є наслідком визнати таке протиправним та скасувати.

Згідно п.41 Постанови Кабінет Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2011р. № 1141 з наступними змінами, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Аналіз вищезазначеної норми законодавства дає підстави вважати, що вимога позивача про зобов'язання державного реєстратора внести відповідний запис до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав ОСОБА_2 на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є передчасною, оскільки скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Водночас, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, щодо відмови в позові стосовно вимоги позивача про визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання протиправним та скасування виготовленого 02 квітня 2013 року комунальним унітарним підприємством «Свалявське РБТІ» технічного паспорта, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ч.1 ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Свідоцтво про право власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, а тому після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на нерухоме майно виник спір про право цивільне, а відтак і захищати права та інтереси сторони повинні в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001р., технічну інвентаризацію новозбудованих (реконструйованих) та наявних об'єктів виконують за рахунок замовників комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації. На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи та технічні паспорти.

Згідно з п. 1.5 вказаної Інструкції матеріали технічної інвентаризації є майном бюро технічної інвентаризації та слугують підставою для надання інформації згідно з чинним законодавством.

Водночас, колегія суддів зазначає, що Бюро технічної інвентаризації не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, а тому з врахуванням положень ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів на правовідносини, щодо оскарження його дії (бездіяльності) не поширюється.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу (ч. 1 ст. 203 КАС України).

З врахування наведеного колегія судів дійшла висновку, що зазначена частина позовних вимог не стосується захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, тому не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства, а повинна розглядатись за правилами ЦПК України, що є наслідком скасування постанови суду першої інстанції в цій частині та закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з'ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №807/2311/14 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 2012064, виданого 04.04.2013р. ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та визнання протиправним та скасування виготовленого 02 квітня 2013 року комунальним унітарним підприємством «Свалявське РБТІ» технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 скасувати та провадження в цій частині у справі закрити.

Роз'яснити позивачу що розгляд цих позовних вимог, належить до юрисдикції цивільного судочинства.

В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 року у справі №807/2311/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді Н.В. Ільчишин

М.А.Пліш

Повний текст Постанови виготовлено 22.05.2015р.