Справа № 589/1313/15-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 589/1313/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 589/1313/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі

про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі, в якому просила суд: визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі про включення суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, матеріальної допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням у складі заробітної плати сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб, матеріальної допомоги на оздоровлення, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у відсотковому відношенні (90%) до розміру заробітної плати, який був передбачений ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на момент призначення їй пенсії за період згідно діючого законодавства на розгляд суду, але не пізніше дати звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі, тобто з 11.03.2015 року.

Постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: ст. 33 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що призвело до невірного вирішення справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, поважних причин неявки до суду, не встановлено, в зв'язку з чим справа розглядається в письмовому провадженні відповідно до ст.197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачка перебуває на пенсійному обліку у відповідача, з 08.06.2011 року, отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

10.03.2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунку пенсії та включення сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до заробітної плати для призначення пенсії (а.с. 6).

11.03.2015 року відповідачем відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, з посиланням на те, що суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення не включаються до заробітної плати при обчисленні пенсії (а.с.7).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії є неправомірними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний рік повний роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один процент заробітку, але не більше 90% заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Статтею 37-1 вказаного Закону встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної досади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів, яка за своєю природою є компенсаційною виплатою, входили до системи оплати праці державного службовця.

Положенням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" встановлено, що посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон N 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи при обчислені пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавство, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких було фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 28.05.2013 року.

З огляду на зазначене, відповідачем безпідставно не враховані такі суми до заробітку позивача, з якого визначається розмір отримуваної нею пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення судом розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 90%, замість 60% від сум заробітної плати, встановленого ч.2 ст.37 Закону України " Про державну службу" колегія суддів вважає помилковими, тому як, редакція зазначеної статті Закону, якою передбачено призначення пенсії державному службовцю в розмірі 60% від сум їх заробітної плати набрала чинності з 27.03.2014р., проте як позивачці призначена пенсія з 2011 року в розмірі 90 % від заробітної плати, відповідно до діючого на той час законодавства України.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, зокрема, в тому, що матеріальна допомога (на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань тощо) є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу", тому вона не включається до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям, виходячи з наступного.

В силу положень ч.ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Так, постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по адміністративній справі №21-430а11 за результатами розгляду заяви про перегляд оскаржуваних рішень Вищого адміністративного суду України в мотивувальній частині зазначено, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок касаційного суду про те, що матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону №1788XII .

За таких обставин враховуючи те, що рекомендації Вищого адміністративного суду України прийняті до винесення постанови Верховним Судом України, а також те що рекомендації носять не обов'язковий характер, а постанова Верховного Суду України обов'язкова, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про порушення прав позивача.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015 року по справі № 589/1313/15-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі залишити без задоволення.

Постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 589/1313/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.