Справа № 2а-10453/11/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2012-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Потабенко В.А.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2, згідно довіреності,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області про скасування постанови, -
ФОП ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області про скасування постанови № 0791 від 06.09.2011 року про накладення штрафу у розмірі 7630 грн.
В обґрунтування своїх вимог, з врахуванням додаткових пояснень від 11.11.2012 року, покликається на те, що постановою начальника Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області № 0791 від 06.09.2011 року на ФОП ОСОБА_3 (власника весільного салону "Нінеллі") накладено штраф у розмірі 7630,00 грн. у звязку з порушенням умов договору прокату № 005 від 09.05.2011 року між споживачем (ОСОБА_4Б.) та виконавцем (ФОП ОСОБА_3С.). Зокрема, відповідно до скарги споживача від 02.08.2011 року, що була подана до Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області, виконавцем не було дотримано п.2 договору від 09.05.2011 року, а саме, не було збільшено чашок корсету весільної сукні. Позивач зазначає, що дотримання вимог договору в цій частині є неможливим, оскільки призведе до втрати зовнішнього вигляду та пропорцій сукні, такі елементи сукні, як чашки, є стандартними та виготовлені із матеріалу, що не підлягає перешиттю чи іншій зміні зовнішнього вигляду. Вказане також підтверджується і поясненнями кравчинь та продавця-консультанта весільного салону "Нінеллі". Позивач вважає, що відмову у перешитті сукні не можна вважати порушенням умов договору, оскільки така була спрямована на збереження призначення предмету прокату. Інших порушень умов договору прокату ні в заяві споживача ОСОБА_4Б, ні в акті перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів не зазначеного, що свідчить про належне виконання ФОП ОСОБА_3 умов договору від 09.05.2011 року. Також зазначає, що відповідачем було застосовано до ФОП ОСОБА_3 штраф, розмір якого визначено невірно, оскільки, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів", такий мав складати сто відсотків вартості виконаної роботи. Тобто, оскільки 09.05.2011 року, укладаючи договір прокату весільної сукні, замовник передала виконавцю як завдаток 3800,00 грн., то розмір штрафу слід розраховувати із суми такого завдатку і його розмір повинен був би складати 3800,00 грн. Відсутність свого обовязку повернути замовнику ОСОБА_4 завдаток мотивує пунктом 3 договору, відповідно до якого у випадку відмови замовника від послуги виконавця, сума завдатку не повертається. Додатково наголошує, що, відповідно до п. 26 Правил побутового обслуговування населення, виконавець має право відмовитися від виконання угоди у разі, коли замовник, незважаючи на своєчасне і обґрунтоване попередження, у відповідний термін не замінить свої недоброякісні або непридатні матеріали, не змінить вказівок про спосіб виконання послуги. Виходячи з наведеного, просить позов задовольнити та скасувати постанову відповідача № 0791 від 06.09.2011 року.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, дав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, враховуючи наступне.
02.08.2011 року ОСОБА_4 звернулася до Управління у справах захисту прав споживачів у Львівській області із заявою № Г-0523 про порушення ФОП ОСОБА_3 (весільний салон "Нінеллі") її прав, як споживача послуги щодо прокату весільної сукні "Сага Міа Місhelle", а саме: недотримання п. 2 Угоди прокату від 09.05.2011 року шляхом невиконання підприємцем своїх зобовязань з перешиття замовленої весільної сукні, а також неповернення ФОП ОСОБА_3 замовниці сплаченого завдатку в сумі 3800,00 грн.
За наслідками звернення ОСОБА_4 та на підставі акта перевірки дотримання весільним салоном "Нінеллі" (ФОП ОСОБА_3С.) законодавства про захист прав споживачів № 1255 від 26.08.2011 року, 06.09.2011 року Управлінням у справах захисту прав споживачів у Львівській області винесено постанову № 0791 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів".
Даною постановою, за порушення п. 2 Угоди № 005 від 09.05.2011 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме, за відмову ОСОБА_4 в перешитті весільної сукні "Сага Міа Місhelle", вартість прокату якої становить 7630,00 грн., до ФОП ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 7630,00 грн.
Із актом та із постановою позивачка ознайомлена, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 2 укладеної між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Угоди № 005 від 09.05.2011 року про надання послуг з прокату весільної сукні "Сага Міа Місhelle" (надалі Угода від 09.05.2011 року), вартість прокату якої становить 7630,00 грн. (сплачено аванс у розмірі 3800,00 грн.), виконавець ФОП ОСОБА_3 зобовязувалась безкоштовно вкоротити, перешити, тощо сукню для замовника ОСОБА_4 і почати ці роботи з дня укладення угоди і завершити до дня забирання сукні.
Зі змісту п. 2 Угоди від 09.05.2011 року не вбачається жодних обмежень Замовника щодо виконання тих чи інших робіт про підготовці сукні до прокату.
Допитані в якості свідків замовник ОСОБА_4 та продавець-консультант салону ОСОБА_5 в своїх поясненнях зазначили про те, що замовник ні усно, ні письмово не попереджався про неможливість виконання договору прокату в частині перешиття чашки сукні.
Оскільки сукня не була перешита на вимогу замовника, 02.07.2011 року ОСОБА_4 звернулася до ФОП ОСОБА_3 з листом про розірвання Угоди від 09.05.2011 року та повернення завдатку. Однак, відповідь на звернення дана не була, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями представників сторін, даних ними в судовому засіданні.
Лише 26.08.2011 року позивачкою, в зв'язку з проведенням Управлінням у справах захисту прав споживачів у Львівській області дано пояснення на скаргу від 02.08.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_4 на день замовлення сукні була такою задоволена. Після першої примірки захотіла збільшити чашки корсету сукні, що є неможливим, а тому їй було відмовлено у такому перешитті. Інші сукні ОСОБА_4 не підійшли і вона попросила повернути їй завдаток. У цьому їй теж було відмовлено, оскільки на той час салон уже не мав змоги знайти на дану сукню клієнтів, тому втрачав кошти.
Позивач, як на підставу неповернення завдатку покликається на п. 3 Угоди від 09.05.2011 року, згідно якого у випадку відмови замовника від послуг виконавця після підписання даної Угоди, дана сума замовнику не повертається.
Однак, суд не погоджується такими твердженнями ФОП ОСОБА_3, оскільки.
Відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII (надалі - Закон), такий регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пункт 7 ст. 1 Закону визначає договір як усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).
Таким чином, всі умови прокату, в тому числі і весільної сукні, обумовлюються в договорі прокату.
Послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17 ст. 1 Закону).
На виконання вимог ч. 2 ст. 10 Закону, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Даний пункт кореспондується із п. 4 ст. 10 Закону, відповідно до якого, за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Частиною 2 п. 9 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 р. № 313 (надалі - Правила) встановлено, що права, обов'язки, відповідальність виконавця і замовника, передбачені цими Правилами, діють з моменту укладення угоди про надання побутової послуги.
З огляду на приписи п. п. 10, 25 Правил, виконавець має право на відмову у прийманні замовлень на побутові послуги, якщо він не може забезпечити належне їх виконання. Виконавець зобов'язаний забезпечити відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою.
Таким чином, для відмови у прийманні замовлення має бути обов'язкова передумова якщо виконавець не може забезпечити належне їх виконання.
Натомість, наявності такої умови в судовому засіданні представниками позивача доведено не було. Як вже зазначалось вище, ні умовами Угоди від 09.05.2011 року не було обумовлено неможливості виконавця виконати ті, чи інші роботи по перешиттю сукні для замовника, ні усно представники виконавця не попереджали замовника про будь-які обмеження щодо виконання договору з боку ФОП ОСОБА_3
Більше того, п. 2 Угоди від 09.05.2011 року було передбачено, що виконавець ФОП ОСОБА_3 зобовязувалась безкоштовно вкоротити, перешити, тощо сукню для замовника ОСОБА_4 Тобто, здійснити абсолютно всі дії по перешиттю сукні на вимогу замовника.
Крім того, згідно п. 12 ст. 10 Закону, якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини.
Також, згідно п. 25 Правил до обов'язків виконавця входить попередження замовника про недоброякісність або непридатність матеріалів, наданих замовником, а також про інші незалежні від виконавця обставини, що можуть погіршувати споживчі властивості замовлення та відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов угоди, а також у разі втрати, псування чи пошкодження із своєї вини речей та матеріалів, прийнятих від замовника для надання послуг, у розмірах, передбачених угодою.
Аналогічна норма міститься і в п. 28 Правил, згідно якої у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених цими Правилами та угодою, виконавець несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством та угодою між ним і замовником.
Відповідно до п. 26 Правил, виконавець має право відмовитися від виконання угоди у разі, коли замовник, незважаючи на своєчасне і обґрунтоване попередження, у відповідний термін не замінить свої недоброякісні або непридатні матеріали, не змінить вказівок про спосіб виконання послуги.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що виконавець в жоден спосіб не попереджав замовника про існування об'єктивних, на його думку, причин щодо неможливості виконання замовлення, а саме перешиття весільної сукні на розсуд замовника (зміна чашки в корсеті сукні), то у замовника виникли підстави розірвати договір, а на такого виконавця покладено обов'язок щодо відшкодування збитків, заподіяних замовнику невиконанням умов угоди. Тобто, в даному випадку, повернення сплаченого при підписанні Угоди від 09.05.2011 року завдатку в сумі 3800,00 грн.
Суд також вважає за необхідність зазначити про те, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Так, відповідно до п. п. 4, 16 ч. 3 ст. 18 Закону, несправедливими є умови договору про надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору, а також, встановлення обов'язку споживача виконати всі зобов'язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх.
Відтак, умову Угоди від 09.05.2011 року про неповернення коштів замовнику у разі його відмови від послуг виконавця суд вважає несправедливою та такою, що суперечить принципу добросовісності, оскільки її наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду замовника, а також, позивач вимагає від споживача дотримання усіх умов договору (зокрема, дотримання пункту про неповернення коштів, сплачених після підписання Угоди). Так, відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. І якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача, споживачеві завдано збитків, вони повинні відшкодовуватися винною особою у повному обсязі ( ч. 9 ст. 18 Закону).
Щодо розміру застосованого стягнення відповідно до постанови від 06.09.2011 року № 0791 суд зазначає, що у випадку порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону, суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги).
Вартість послуги, яка повинна була б бути наданою замовнику ОСОБА_4, становить 7630,00 грн.
Тому, з огляду на наведене, безпідставним є твердження позивача про відсутність у нього обовязку повернути завдаток, та правомірним є рішення відповідача про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_3 у розмірі стовідсоткової вартості послуги, а не в розмірі вартості отриманого завдатку.
Судом не беруться до уваги твердження представника позивача про те, що ФОП ОСОБА_3 мала право на відмову у виконанні договору, оскільки перешиття весільної сукні "Сага Міа Місhelle" у спосіб, запропонований ОСОБА_4 не є можливим, оскільки призвів би втрати зовнішнього вигляду та пропорцій сукні. А, відтак, і відсутні підстави для відповідальності позивачки.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з того, що позивач, як виконавець договору прокату, зобов'язана була в силу чинного законодавства повідомити замовника про існування будь-яких причин, що унеможливлюють виконання такого договору, зобов'язана була надати споживачу вичерпну інформацію про умови виконання договору і обмеження щодо виконання договору. Однак, цього не зробила.
Згідно ст. 19 Конституції, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, навів суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, прийняв оспорюване рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та спеціальними законами України.
Доводи позивача не знайшли свого підтвердження зібраними в ході розгляду справи доказами.
А, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.
Щодо судових витрат, то такі, у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, не належить відшкодовувати позивачу.
Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 28, 33-35, 69-72, 86, 128, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
у задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений 08.10.2012 року.

Суддя