Справа № 345/1925/14-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2015 р. м. Київ К/800/13931/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління, в якому, з врахуванням уточнень, просив: визнати дії щодо встановлення частки пенсії в зв'язку з втратою годувальника у розмірі розмірі 992 грн 61 коп протиправними та скасувати розпорядження від 31 березня 2014 року №161131; зобов'язати здійснювати нарахування і виплату пенсії на підставах, що були визначені при первинному призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, у розмірі не нижчому за 1652 грн 03 коп, без врахування надбавок і доплат; зобов'язати виплатити недоотриману суму коштів, що виникла у зв'язку із зменшенням розміру пенсії з квітня 2014 року.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2014 року позов задоволено. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області щодо встановлення ОСОБА_2 частки пенсії у зв'язку з втратою годувальника у розмірі 992 грн 61 коп неправомірними та скасовано розпорядження Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 31 березня 2014 року №161131. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області здійснювати нарахування і виплату ОСОБА_2 пенсії на підставах, що були визначені при первинному призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, у розмірі не нижчому за 1652 грн 03 коп, без врахування надбавок і доплат, з можливими подальшими перерахунками у відповідності до чинного законодавства України, а також виплатити недоотриману суму коштів, що виникла у зв'язку з зменшенням розміру пенсії з квітня 2014 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2014 року залишити в силі.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Управління з заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

11 грудня 2012 року позивачу призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальників (батька - ОСОБА_4, матері - ОСОБА_5) в розмірі 100 % пенсій за віком померлих годувальників на всіх непрацездатних членів сім'ї, а саме: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та позивача ОСОБА_9 Загальний розмір пенсії на всіх становив 6521 грн: 5637 грн - розмір пенсії за віком батька та 884 грн - розмір пенсії за віком матері.

При первинному призначенні розмір пенсії позивача становив 1304 грн 20 коп, а з вересня 2013 року, у зв'язку із зміною прожиткового мінімуму та зменшення кількості непрацездатних осіб - 1652 грн 03 коп. Також для обчислення пенсії за віком померлих батьків було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої спалачено страхові внески за 2010-2012 роки.

Листом Управління від 22 квітня 2014 року №157/М-15 позивача повідомлено, що при первинному розрахунку пенсії було невірно застосовано показник середньої зарплати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, оскільки необхідно було застосовувати показник за 2007 рік.

Розпорядженням відповідача від 31 березня 2014 року №161131, з 1 квітня 2014 року зменшено ОСОБА_2 розмір пенсії у зв'язку з втратою годувальника до 992 грн 61 коп (загальний розмір пенсії на всіх дітей померлого годувальника становив 3970 грн 43 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач застосуваваши при перерахунку пенсії позивачу показник середньої заробітної плати (доходу) на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік діяв всупереч вимог статей 42-45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що немає правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2010-2012 роки при розрахунку позивачу пенсії у зв'язку із втратою годувальника, оскільки необхідно було застосовувати показник середньої середньої заробітної плати, який застосовувався померлому годувальнику.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї.

У статті 42 Закону №1058-IV визначені підстави для перерахунку пенсії з її збільшенням (у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, прожиткового мінімуму та страхового стажу).

Згідно з частиною четвертою статті 45 вказаного Закону передбачено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Вирішуючи спір, судами не встановлено, з настанням якої обставини (юридичного факту) відповідач пов'язував зменшення розміру пенсії позивача, яка підстава для перерахунку пенсії зазначена в розпорядженні від 31 березня 2014 року №161131 чи передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для перерахунку пенсії в бік зменшення та чи містить такі підстави постанова Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23 квітня 2012 року №327, яка прийнята з метою забезпечення послідовного впровадження державної соціальної політики щодо підвищення стандартів життя.

Крім того, суд апеляційної інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин, що виникли з приводу перерахунку пенсії, частину третю статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка регулює порядок переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки неповноту встановлення обставин у справі допущено обома судовими інстанціями, то справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П.Стародуб