Справа № 263/9122/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 травня 2015 року м. Київ К/800/23363/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати, починаючи з 01 січня 2014 року підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача, починаючи з 01 січня 2014 року провести нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з відрахуванням фактично проведених виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з відрахуванням фактично проведених виплат.

Стягнуто на користь позивача з Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 гривень.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 віднесений до категорії дітей війни та у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи зазначені обставини, бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області, яка насамперед полягає у невиплаті позивачу щомісячної доплати до пенсії, судами попередніх інстанцій визнана протиправною.

Разом з цим, судами попередніх інстанцій враховано статтю 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в якій встановлено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Cтаттею 67 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначені норми набрали чинності з дня, наступного за днем його опублікування, а саме з 03 серпня 2014 року.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення" № 1381 від 28 грудня 2011 року, яка набрала чинності -1 січня 2012 року та діє по цей час встановлено, що дітям війни (крім тих, на кого розповсюджується дія Законів України "Про статус ветеранів війн, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання або державної соціальної допомоги, які виплачуються замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", проводиться в розмірі 7 % від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

У зв'язку з прийняттям вищезазначеного нормативно-правового акту терміни застосування положень статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до 03 серпня 2014 року здійснюються у порядку та розмірах встановлених наведеним законом, а, починаючи з 03 серпня 2014 року у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в якій передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області на постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Смокович

Суддя М.І. Смокович