Справа № 813/5639/13-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 15489/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

третьої особи ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року в справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (тепер Державної архітектурно-будівельної інспекції України) до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, про виконання вимог припису про знесення об'єкта самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (тепер Державна архітектурно-будівельна інспекція України) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1, про спонукання до вчинення дій та зобов'язання до знесення об'єкта самочинного будівництва - прибудови розміром 3,70х2,40 м до частини індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1

Позивач посилався на те, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 25.04.2013 року проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства при виконанні будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1, якою встановлено, що відповідачка в 2012-2013 роках здійснила прибудову до частини індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 розміром 3,70х2,40 м. без виготовленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт). При цьому порушила вимоги ст.ст.7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 виконати вимоги припису № 39-04-з від 25.04.2013 року, а саме: знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову (розміром 3,70х2,40 м) до частини індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_3, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно не зупинив провадження в справі до вирішення інших справ між тими ж сторонами щодо самочинного будівництва, не звернув уваги на те, що позивач, заявивши вимоги про зобов'язання виконати незаконний припис, обрав неправильний спосіб захисту порушеного права, який суперечить законодавству. Суд не врахував, що знесення самочинного будівництва є крайнім заходом, не перевірив можливості проведення перебудови, залишив поза увагою, що прибудова не порушує суспільних інтересів, прав та інтересів інших осіб та може бути узаконена.

Вислухавши суддю-доповідача, третю особу ОСОБА_1 та його представника, які просять апеляційну скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність бездіяльності відповідачки щодо виконання припису позивача щодо знесення самочинного будівництва, з чим колегія суддів апеляційного суду погодитися не може з таких підстав.

В справі встановлено, що 25.04.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено перевірку щодо дотримання вимог містобудівного законодавства при виконанні будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт перевірки № 39-04-з від 25.03.2013 року.

Перевіркою встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 протягом 2012-2013 років здійснила прибудову до частини належного на праві власності індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 розміром 3,70х2,40 м.

На час перевірки відповідачка не подала проектної та дозвільної документації на зазначену прибудову. Будівельні роботи здійснено без виготовленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт) чим порушено вимоги ст.ст.7, 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" та ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Земельна ділянка, на якій здійснено прибудову знаходиться у спільній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 477643 від 09.02.2008 року.

Згідно із приписом № 39-04-з від 25.04.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил головним державним інспектором відділу державного контролю забудови території № 1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було зобов'язано відповідачку в 60- денний термін з дня отримання припису, з метою усунення порушень містобудівного законодавства, знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову (розміром 3,70х2,40 м) до частини індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 та запропоновано повідомити інспекцію про виконання даного припису до 24.06.2013 року.

Крім того, головним державним інспектором відділу державного контролю забудови території № 1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області того ж числа, 25 квітня 2013 року, складено протокол № 39-04-з про адміністративне правопорушення, на підставі якого першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 29.04.2013 року винесено постанову № 1з/151-ф про адміністративне правопорушення, якою за порушення ч. 5 ст. 96 КпАП України ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 4 250,00 грн. Штраф, у розмірі 4250,00 грн. відповідачкою сплачено добровільно.

02.07.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку виконання вимог припису № 39-04-з від 25.04.2012 року.

В результаті перевірки встановлено, що припис № 39-04-з від 25.04.2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, виданий ОСОБА_3, не виконано, інспекцію про виконання вимог припису не повідомлено, незважаючи обов'язковість припису для виконання (акт № 54-07-3 від того ж числа).

Дана обставина стала приводом звернення позивача з даним позовом до суду.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Замовник відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" має право виконувати будівельні роботи після направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт Державній архітектурно-будівельній інспекції або її територіальному органу чи після реєстрації відповідною інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 14 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Аналогічна норма передбачена п.п. 6 п. 5 Положення про інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, згідно якого інспекція для виконання покладених на неї завдань має право у встановленому порядку видавати обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону №3038-VI посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказана правова норма визначає вичерпний перелік приписів, які можуть видаватись Інспекціями, серед яких не значиться припис про демонтаж об'єкту.

Отже, у відповідача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про знесення самочинно зведеної прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом №3038-VI чітко визначено, що лише після невиконання припису, відповідач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

В справі, що розглядається, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області заявила позовні вимоги про спонукання до вчинення дій та зобов'язання відповідачки за власний рахунок знести об'єкт самочинного будівництва - прибудову, що є фактичною вимогою про зобов'язання виконати припис. При цьому обрала неналежний спосіб захисту своїх прав. Тому в задоволенні такого позову слід відмовити.

Аналогічною є практика судів при вирішенні подібних справ (постанова Вищого адміністративного суду України від 23.04.2015 року в справі К/800/22069/14).

Суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові з викладених підстав.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2013 року в справі №813/5639/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позивачу в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський