Справа № 815/1149/15
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1149/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року 10 год.42 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Петкова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача - Алексєєва К.О. (по довіреності);

представник відповідача - Гоценко Т.А. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Старокозацький сир» про застосування заходів реагування, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області (далі - ТУ Держгірпромнагляду) до товариства з обмеженою відповідальністю «Старокозацький сир» (далі - ТОВ «Старокозацький сир»), в якому позивач просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) шляхом повного припинення видобутку води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей; зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) повністю припинити видобуток води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей.

У своєму позові позивач зазначив, що при проведенні позапланової перевірки виробничого об'єкту відповідача, зокрема, свердловини №4963/А-4003, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт, пов'язаних з використанням та охороною надр, було, зокрема, виявлено відсутність у підприємства спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних вод для забезпечення технологічного процесу виробництва, що створює загрозу життю та здоров'ю людей. На думку позивача, на підставі п.2.26 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 11.08.2011 року №826, у зв'язку з виникненням загрози життю та/або здоров'ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров'ю людей, є підстави для повного припинення видобутку воли для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003. Враховуючи, що п.5 ст.4 Закону України «Про основні засади держаного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, позивач звернувся із зазначеним позовом.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с.41- 44), в яких зазначив про безпідставність позовних вимог, вказавши на неправомірність вимог щодо необхідності отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних вод для забезпечення технологічного процесу виробництва. Відповідач зазначив, що має дозвіл на спеціальне водокористування, відповідно до якого здійснює використання підземних вод для власних господарських і побутових потреб, не перевищуючи встановлені ліміти. Відповідач також повідомив, що на його звернення Державна служба геології та надр України листом повідомила, що землевласникам і землекористувачам для потреб, передбачених ст. 23 Кодексу України про надра, не потрібно отримувати спеціальний дозвіл на користування надрами. Відповідач зазначив, що на підставі ст.ст. 48,49 Водного кодексу України, ч.3 ст. 19, ч.1 ст. 23 Кодексу України про надра у нього немає обов'язку щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на обставини викладені у поданих до суду письмових запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

На виконання постанови Білгород-Дністровської прокуратури від 30.01.2015 року про проведення перевірки додержання законодавства щодо законності видобування підземних вод ТОВ «Старокозацький сир» по кримінальному провадженню від 25.12.2014 року №0000085 (а.с.11) на підставі наказу на перевірку від 03.02.2015 року №27 та направлення від 03.02.2015 року №15/08-03 (а.с.13) у період з 04.02.2015 року по 05.02.2015 року державним інспектором Державної інспекції нагляду в будівництві, у гірничодобувній промисловості, за об'єктами котлонагляду та підйомними спорудами територіального управління Лабунським Дмитром Олександровичем було проведено позапланову перевірку виробничого об'єкту товариства з обмеженою відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24), а саме: свердловина №4963/А-4003, на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, а також ведення робіт, пов'язаних з використанням та охороною надр (а.с.12).

За результатами проведеної перевірки, інспектором складено Акт перевірки суб'єкта господарювання (виробничого об'єкта) від 05.02.2015 року №15/08-03-01 (а.с.14-19).

Відповідно до акту під час проведення позапланової перевірки виробничого об'єкту товариства з обмеженою відповідальністю «Старокозацький сир» було виявлено 7 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 1 створює загрозу життю та здоров'ю людей, а саме: відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування підземних вод для забезпечення технологічного процесу виробництва.

На підставі вищенаведеного акту перевірки та встановлених порушень державним інспектором Державної інспекції нагляду в будівництві, у гірничодобувній промисловості, за об'єктами котлонагляду та підйомними спорудами територіального управління Лабунським Д.О. винесено припис від 05.02.2015 року №15/08-03-01 про усунення порушень (а.с.18-19).

Листом від 13.02.2015 року №41 відповідачем було повідомлено позивача про усунення порушень нормативно-правових актів з охорони праці згідно припису від 05.02.2015 року №15/08-03-01, окрім п. 1 припису, зазначивши, що відповідно до ст.23 Кодексу України про надра землекористувачі у межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів видобувати підземні води для власних господарсько-побутових потреб, за умов, що продуктивність водозаборів не перевищує 300 м3 на добу (а.с.45).

Правовідносини щодо користування надрами регламентовано Кодексом України про надра, Водним кодексом України, Законом України «Про охорону праці», Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615.

Відповідно до п.1 Указу Президента України «Про Положення про Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України» від 06.04.2011 року №408/2011 Держгірпромнагляд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра надзвичайних ситуацій України.

Абзацом 2 пункту 1 Указу передбачено, що Держгірпромнагляд України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, охорони надр та державного регулювання у сфері безпечного поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Відповідно до п.6 Указу Держгірпромнагляд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, у місті обласного значення Кривий Ріг.

Наказом Держгірпромнагляду України від 02.12.2011 року №186-к затверджено Положення про територіальне управління Держгірпромнагляду України в Одеській області, згідно пункту 1 якого, територіальне управління є територіальним органом, який діє у складі Держгірпромнагляду України та їй підпорядковується.

Відповідно до вимог ст.38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про теруправління позивач, зокрема, здійснює у визначеному порядку державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення юридичними та фізичними особами, які відповідно до законодавства використовують найману працю, у тому числі з питань:

- будівництва, реконструкції та експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки, потенційно небезпечних об'єктів і виробництв;

- видобування вуглеводнів, їх транспортування, переробки та використання на підприємствах, в установах та організаціях;

- застосування технологій, технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва;

- забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;

- виготовлення, монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження, випробування і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва;

- облаштування системами автоматичного контролю і управління технологічними процесами та станом виробничого середовища;

- проведення робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, а також утилізації зброї, звичайних видів боєприпасів, виробів ракетної техніки та палива, вибухових матеріалів військового призначення, окрім вибухових матеріалів, призначених для військового та спеціального використання;

- здійснює нагляд за дотриманням умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині державного гірничого нагляду.

Відповідно до визначень ст.1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт); водоносний горизонт - однорідна пластова товща гірських порід, де постійно знаходяться води; забір води - це вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Відповідно до ч.1, 2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно ч.1 ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів загальнодержавного значення; органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення. Видача дозволу на спеціальне водокористування здійснюється за клопотанням водокористувача з обґрунтуванням потреби у воді, погодженим з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, - в разі використання поверхневих вод, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, - в разі використання підземних вод та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, - в разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних. Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені спеціально уповноваженими державними органами без коригування дозволу на спеціальне водокористування. Спеціальне водокористування є платним.

Чинний Водний кодекс України не передбачає як умову для здійснення водокористувачем забору води з підземних джерел обов'язкову наявність у нього також спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Кодексу України про надра - надрами є частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею ст.14 Кодексу України про надра визначено види користування надрами, зокрема, надра надаються у користування для: геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об'єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам'ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади та ін.); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції; задоволення інших потреб.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу. При укладенні угод про розподіл продукції надра надаються в користування на підставі угоди про розподіл продукції з оформленням спеціального дозволу на користування надрами та акта про надання гірничого відводу. Користування надрами здійснюється без надання гірничого відводу чи спеціального дозволу у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.23 Кодексу України про надра - землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається наявність можливості для суб'єктів господарювання, що мають у власності або у користуванні земельні ділянки, добувати та використовувати підземні води без спеціального дозволу. При цьому, реалізація права землевласника та землекористувача видобувати підземні води можлива лише при сукупності умов, передбачених статтею 23 Кодексу України про надра.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно паспорту артсвердловина №4963/А-4003 знаходиться на балансі відповідача ТОВ «Старокозацький сир» та розташована на території підприємства, а саме: за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24 (а.с.48-52).

ТОВ «Старокозацький сир» () є землекористувачем земельної ділянки за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, на якій знаходиться артсвердловина №4963/А-4003, на підставі договору оренди земельної ділянки від 13.03.2009 року №02, укладеного між Старокозацькою сільською радою та ТОВ «Старокозацький сир» та додаткової угоди до нього від 22.09.2011 року строком на 49 років (а.с.71-74).

26.08.2014 року відповідачем було отримано дозвіл на спеціальне водокористування №УКР 634-А/Оде, виданий Одеською обласною державною адміністрацією, терміном до 08.08.2019 року на госппобутові та виробничі потреби для переробки молока (а.с.46-47).

Зазначеним дозволом для відповідача встановлені наступні ліміти, зокрема, ліміт забору води 70,99 тис. кубічних метрів на рік - 194,5 кубічних метрів на добу; ліміт використання води із підземних джерел 70,99 тис. кубічних метрів на рік - 194,5 кубічних метрів на добу, на виробничі потреби 67,24 тис. кубічних метрів на рік - 181,3 кубічних метрів на добу, на госппобутові потреби 3,75 тис. кубічних метрів на рік - 13,2 кубічних метрів на добу.

На підтвердження використання води відповідно до встановлених лімітів відповідачем надано до суду копію журналу обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнаннями (а.с.53-60).

Відповідачем надані звіти про використання води (форма 2ТП) за ІІІ квартал 2014 року та ІV квартал 2014 року (а.с. 84-85).

З вищезазначених документів вбачається, що підприємством, у тому числі на виробничі потреби, у ІІІ кварталі 2014 року - було використано 16,63 та 2,05 кубічних метрів води, а у ІV квартал 2014 року використано 19,84 та 3,74 кубічних метрів води.

Крім того, згідно довідки АБ № 676055 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), основним видом діяльності ТОВ «Старокозацький сир» за КВЕД-2010 є 10.51 Перероблення молока, виробництво масла та сиру.

КВЕД по виробництву фасованої питної води у позивача не відкритий, у зв'язку з чим, обов'язкова умова, що передбачена статтею 23 Кодексу України про надра, для отримання спеціального - дозволу відсутня.

Згідно до міждержавного стандарту «ГОСТ 17.1.1.04-80» п.4, в якому затверджена тільки класифікація підземних вод за цілями використання та який діє в Україні, цей стандарт не містить чіткого та дослівного визначення терміну «господарсько-побутові потреби», а лише роз'яснює, що відноситься до «господарсько-питних та комунально-побутових потреб населення».

Разом з тим, позивач зазначив на ту обставину, що відповідач використовував підземні води з метою, окрім вказаного у дозволі на спеціальне водокористування - господарсько-побутові потреби, для виробничих потреб.

Між тим, за приписами статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва -підприємцями.

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Господарсько-виробничі відносини - це відносини, що виникають безпосередньо у процесі здійснення суспільного виробництва, спрямованого на виготовлення та реалізацію продукції, на виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, та на реалізацію дієздатності суб'єкта господарювання. Ці відносини виникають навколо створення певних благ, що складають предмет господарської діяльності.

Таким чином, оскільки відповідач використовує підземні води для власних господарсько-побутових потреб та в обсязі не більше 300 м3/добу, а тому підприємство, у відповідності до статті 23 Кодексу України про надра, має право не отримувати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

Згідно ст.23 Кодексу України про надра видобудування підземних вод для виробництва фасованої питної води має здійснюватись лише після отримання в установленому Кабінетом Міністрів України порядку спеціального дозволу на користування надрами, а такою діяльністю відповідач не займається.

Таким чином, право відповідача видобувати підземні води можливе без дозволу на надра користування, а також при сукупності усіх умов, які передбачені та виконуються ст.23 Кодексу України про надра.

Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у т.ч. на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; не проведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

Підставою для задоволення позову в даному випадку та застосування заходів реагування до відповідача шляхом повного зупинення виконання робіт з видобутку води для виробничих потреб (виробництва) із свердловини №4963/А-4003 знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, може бути саме фактична наявність порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно наявних у справі доказів у суду відсутні підстави для висновку про фактичну наявність порушень, а саме відсутністю дозволу на видобування підземної води, оскільки вказані обставини щодо порушень роботи у видобутку води не доведена позивачем належним чином.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В якості підстави виявлення порушень, щодо відсутності дозволу на користування видобуванням підземної води позивач посилається на інформацію, зазначену в акті перевірки від 05.02.2015 року №15/08-03-01. Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності порушень позивачем не надано.

Окрім того, відповідно до положень ст.49 Водного Кодексу України ТОВ «Старокозацький сир» отримало дозвіл на спеціальне водокористування, виданий Одеською обласною державною адміністрацією від 26.08.2014 року №УКР 634-А/Оде.

Таким чином, згідно виконаних вищевикладених умов та згідно ст.49 Водного Кодексу України на теперішній час спеціальне водокористування здійснюється підприємством на підставі дозволу, виданого компетентним органом Одеською обласною державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши наявні у справі доказу у їх взаємному зв'язку, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих законних підстав для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом повного припинення видобутку води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області до товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) шляхом повного припинення видобутку води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей; зобов'язання товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) повністю припинити видобуток води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 02.06.2015 року.

Суддя С.М. Корой

У задоволенні адміністративного позову територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області до товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) шляхом повного припинення видобутку води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей; зобов'язання товариства з обмеженої відповідальністю «Старокозацький сир» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24) повністю припинити видобуток води для виробничих потреб із свердловини №4963/А-4003, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Пушкінська, буд.24, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю людей - відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 02.06.2015т року.

Суддя С.М. Корой

02 червня 2015 року.