Справа № 807/240/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Ужгород№ 807/240/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання - Шмідзен І.Ю.

за участю представників

прокурора: Рега Є.Є. - прокурор відділу прокуратури Закарпатської області (посвідчення № 023098)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Міністерства екології та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації до Вилоцької селищної ради Виноградівського району про визнання протиправними дій та бездіяльності та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 травня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 03 червня 2015 року.

Заступник прокурора Закарпатської області звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Міністерства екології та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації з позовною заявою до Вилоцької селищної ради Виноградівського району, якою просить: визнати протиправною бездіяльність Вилоцької селищної ради щодо невинесення в натуру та на планово-картографічний матеріал із збереженням меж, встановленням інформаційних щитів і знаків міждамбового простору річки Тиса, території регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнати протиправними дії Вилоцької селищної ради Виноградівського району щодо прийняття рішення 28 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 401 від 14.05.2014 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнати протиправними дії Вилоцької селищної ради Виноградівського району щодо прийняття рішення 31 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 458 від 20.01.2015 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський"; визнати незаконним та скасувати рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району 28 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 401 від 14.05.2014 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнати незаконним та скасувати рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району 31 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 458 від 20.01.2015 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський".

11.03.2015 року прокуратурою Закарпатської області до суду подано заяву від 06.03.2015р. № 05/2-763.15, якою уточнено (збільшено) позовні вимоги та просить зобов'язати Вилоцьку селищну раду вчинити дії щодо винесення в натуру та на планово-картографічний матеріал із збереженням меж, встановленням інформаційних щитів і знаків міждамбового простору річки Тиса, частини території регіонально-ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою Закарпатської області встановлено порушення законодавства при використанні об'єкту природно-заповідного ландшафтного парку "Притисянський", а саме: в порушення ст.ст. 7, 52-54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Вилоцькою селищною радою неналежно виконуються взяті на себе зобов'язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження частини РЛП "Притисянський", а також, у червні 2014 року незаконно змінено його межі. Натомість, Вилоцькою селищною радою прийняті рішення від 14 травня 2014 року № 401 та від 20 січня 2015 № 458 "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський", якими Вилоцька селищна рада вийшла за межі своїх повноважень та змінила статус території об'єкту природно-заповідного фонду, який створений рішенням 25 сесії 5 скликання Закарпатської обласної ради від 07.08.2009 року № 908 "Про створення регіонального ландшафтного парку "Притисянський". Враховуючи наведене, прокуратура Закарпатської області вважає прийняті Вилоцькою селищною радою рішення незаконними та такими що підлягають скасуванню.

Прокурор в судовому засідання уточнені (збільшені) позовні вимоги підтримав повністю та просив суд задовольнити адміністративний позов, з підстав викладених у позовній заяві.

Міністерством екології та природних ресурсів України до суду направлено письмові пояснення від 10.03.2015 року за № 6-02/260-15 (а.с.64-66), згідно яких, Мінприроди вважає оскаржені рішення Вилоцької селищної ради незаконними, без погодження з Мінприроди та без отримання відповідного експертного висновку, а також із порушенням встановленого Законом порядку, так як, відповідні рішення (про організацію чи оголошення територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду) приймаються Верховною Радою АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Крім того, ст. 54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено, що зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об'єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до ст.ст. 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку, та в даному випадку, такі повноваження належать Закарпатській обласній раді. Також, просить розгляд справи провести за відсутності уповноваженого представника Мінприроди, та у відповідності до ст. 122 КАС України, розгляд проведено за відсутності представника позивача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідач надав письмові пояснення щодо позову (лист Вилоцької селищної ради від 03.04.2015 року № 02-12/194, а.с.88), яким позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення, зазначаючи, що рішення 31 сесії 6 скликання від 20 січня 2015 року № 458 "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський" було прийнято, в тому числі, згідно пропозиції листа Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації (а.с.89-90) стосовно рішення 28 сесії Вилоцької селищної ради 6 скликання від 14 травня 2014 року № 401 "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський" від 25 червня 2014 року № 740/04 та з метою приведення у відповідність до чинного законодавства рішення № 401 від 14 травня 2014 року. Одночасно, просить розглянути справу без участі представника та відповідно до ст. 128 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, рішенням Закарпатської обласної ради від 07.08.2009 року № 908 створено регіональний ландшафтний парк "Притисянський", на території Берегівського, Виноградівського, Мукачівського та Ужгородського районів загальною площею 10330,66 га без вилучення площі від землекористувачів та землевласників, у тому числі, по Берегівському району - 300,3 га, по Виноградівському району - 4839,28 га, по Мукачівському району - 631,61 га, по Ужгородському району - 4559,47 га. До Складу парку включено існуючі об'єкти природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення: ботанічна пам'ятка природи загальнодержавного значення "Атак" площею 52,0 га у лісофонді ДП "Берегівське ЛГ"; загально зоологічний заказник загальнодержавного значення "Великодоброньський" площею 1736,0 га у лісофонді ДП "Ужгородське ЛГ"; ботанічна пам'ятка природи місцевого значення "Великий ліс" площею 1,5 га у лісофонді ДП "Берегівське ЛГ"; заповідне урочище місцевого значення "Боржава" загальною площею 354,0 га, у тому числі, у лісофонді ДП "Берегівське ЛГ" 205,0 га, у лісофонді ДП "Виноградівське ЛГ" 150,0 га.

Регіональний ландшафтний парк "Притисянський" створено з метою збереження, відтворення і раціонального використання типових та унікальних природних комплексів, цінних природних територій та об'єктів у Приборжавській та Притисянській частинах Закарпатської рівнини, збереження біологічного і ландшафтного різноманіття, зокрема, унікальних не лише для Закарпаття та України, а й для Європи комплексів заплавних біотопів, охорони водно-болотних угідь відповідно до Рамсарської конвенції, відтворення природних екосистем у поєднанні з сучасним розвитком екологічного, етнографічного, історико-краєзнавчого, у тому числі, міжнародного туризму, традиційного ведення господарства, народних промислів та народної творчості.

Рішенням Вилоцької селищної ради від 31.03.2003 року № 128 вирішено погодитись із приєднанням міждамбового простору річки Тиса, земель запасу Вилоцької селищної ради, до регіонального ландшафтного парку "Притисянський" без вилучення у землекористувача та збереженням обґрунтованих методів господарювання.

14 травня 2014 року Вилоцькою селищною радою прийнято рішення за № 401 "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський", яким фактично скасовано рішення Вилоцької селищної ради від 31.03.2003 року № 128 щодо погодження приєднання міждамбового простору річки Тиса до регіонального ландшафтного парку "Притисянський".

25 червня 2014 року Департаментом екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації розглянуто рішення Вилоцької селищної ради від 14 травня 2014 року № 401, що надійшло на адресу департаменту листом від Державної екологічної інспекції у Закарпатській області 17 червня 2014 року та зазначено, що вказане рішення суперечить вимогам Закону України "Про природно-заповідний фонд", Закону України "Про загальнодержавну програму формування національної екологічної мережі України на 2000-2015 роки", Закону України "Про основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року". Відтак, з метою збереження та відтворення унікальних природних комплексів Притисянської частини Закарпатської рівнини, збереження біологічного і ландшафтного різноманіття, унікальних комплексів заплавних біотопів, охорони місць зростання та існування рідкісних видів флори та фауни занесених до Червоної книги, департамент пропонує відмінити рішення Вилоцької селищної ради від 14.05.2015 року № 401 "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський".

20 січня 2015 року Вилоцькою селищною радою прийнято рішення "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський" за № 458, відповідно до якого втратило чинність рішення селищної ради від 14.05.2014 року № 401 "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський".

Прокуратура Закарпатської області звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправною бездіяльності Вилоцької селищної ради щодо невинесення в натуру та на планово-картографічний матеріал із збереженням меж, встановленням інформаційних щитів і знаків міждамбового простору річки Тиса, території регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнання протиправними дій Вилоцької селищної ради Виноградівського району щодо прийняття рішення 28 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 401 від 14.05.2014 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнання протиправними дій Вилоцької селищної ради Виноградівського району щодо прийняття рішення 31 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 458 від 20.01.2015 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський"; визнання незаконним та скасування рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району 28 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 401 від 14.05.2014 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.; визнання незаконним та скасування рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району 31 сесії 6 скликання Вилоцької селищної ради № 458 від 20.01.2015 року "Про припинення дії рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський" та зобов'язанням Вилоцької селищної ради вчинити дії щодо винесення в натуру та на планово-картографічний матеріал із збереженням меж, встановленням інформаційних щитів і знаків міждамбового простору річки Тиса, частини території регіонально-ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Конституції України на прокуратуру покладено виконання функції нагляду за додержанням і застосуванням законів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-XII предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, що видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам. За змістом статей 19-21 Закону України "Про прокуратуру" нагляд за додержанням і застосуванням законів здійснюється прокуратурою, зокрема, шляхом проведення перевірок.

З наявного в матеріалах справи листа Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2014 року за № 1228/05 (а.с.31-32) вбачається, що прокуратура Виноградівського району звернулась до Департаменту з листом про надання інформації щодо відповідності вимогам чинного законодавства оскаржених рішень Вилоцької селищної ради. З приводу зазначеного, Департаментом надано наступну відповідь: "З метою недопущення нецільового використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, здійснення в їх межах забороненої господарської діяльності, порушення вимог щодо використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду, перевищенні допустимих хімічних, фізичних, біотичних та інших впливів і антропогенних навантажень, псуванні, пошкодженні чи знищенні природних комплексів цих територій, самочинній зміні меж, відведенні зазначеної території для інших потреб, у зв'язку з тим, що рішення Вилоцької селищної ради від 14.05.2014 року № 401 суперечить вимогам ст.ст. 54,60 Закону України "Про природно-заповідний фонд" у відповідності до прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру", Департамент пропонує вжити заходів із звернення до суду в інтересах держави щодо законності зазначеного рішення Вилоцької селищної ради".

Згідно із положеннями ч.3 ст.20 Закону України "Про прокуратуру" при виявлення порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право вносити подання, у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування; звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до вимог ч.5 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" у разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень; визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Ці вимоги кореспондують положенню ч. 5 ст. 105 та абз.11 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом, а суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Тобто, невнесення подання не виключає можливості звернення прокурора до суду. А тому, звертаючись до суду з вимогами, передбаченими частиною п'ятою статті 23 Закону "Про прокуратуру", прокурор діє як посадова особа органу державної влади. Отже, суд вважає, що прокурор правомірно, у межах повноважень звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч.ч. 1,3 ст. 140 Конституції України).

Таким чином, місцеве самоврядування є одним із проявів здійснення народом, у формі територіальної громади, влади, яка, в свою чергу, не належить до жодної із гілок державної влади, що характеризується самостійністю у вирішенні певного кола питань.

Водночас, предметом відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто ті, що пов'язані передусім із життєдіяльністю територіальних громад.

Виходячи з вказаних конституційних положень в їх системному зв'язку з положеннями статті 6 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 вказав на те, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Таким чином, для вирішення тих чи інших питань орган місцевого самоврядування повинен бути наділений відповідними повноваженнями Конституцією України та законами України.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року № 280, відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, в тому числі, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об'єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам'ятками природи, історії або культури, які охороняються законом; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об'єктів тваринного світу.

В той же час, ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Вказана позиція зазначена в п.5 Рішення № 7-рп/2009 Конституційного Суду України, а саме: органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання.

Статтею 60 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено, що органи місцевого самоврядування, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ст.54 України "Про природно-заповідний фонд України" зміна меж, категорії та скасування статусу територій об'єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51 - 53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на підставі відповідного експертного висновку.

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство екології та природних ресурсів України, Мінприроди є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні і забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, екологічної та у межах своєї компетенції біологічної, генетичної та радіаційної безпеки, відтворення та охорони земель, збереження, відтворення і невиснажливого використання біо- та ландшафтного різноманіття, формування, збереження і використання екологічної мережі, організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, а також у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів.

Виходячи з наведених приписів законодавства, для зміни меж, категорії чи скасування статусу території регіонального ландшафтного парку "Притисянський" слід звертатись до Мінприроди для отримання відповідного погодження та експертного висновку, такого погодження не отримано, в зв'язку з чим оскаржені рішення Вилоцької селищної ради не відповідають вимогам закону та підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Стосовно вимоги позовної заяви про визнання протиправними дій Вилоцької селищної ради щодо прийняття рішень за № 401 від 14.05.2014 року та за № 458 від 20.01.2015 року, суд констатує наступне:

У відповідності до визначення, наведеного у Науково - практичному коментарі до Кодексу адміністративного судочинства України, дія - активна поведінка органу чи посадової особи, та об'єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Наслідком розв'язання публічно - правового спору у справах про оскарження рішення є визнання його протиправним та скасування (визнання нечинним) повністю або частково або відмова у задоволенні такої вимоги, при цьому, вимога про визнання протиправними дій відповідача по складанню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком задоволення позову в частині визнання протиправним рішення, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову щодо визнання протиправним та скасування рішення, оскільки саме оскарженими рішеннями Вилоцької селищної ради приймались рішення щодо регіонального ландшафтного парку "Притисянський"; тобто, саме оскарженими рішеннями породжується обов'язок у сфері публічно - правових відносин (а не діями селищної ради при їх прийнятті).

Згідно ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини які визнаються сторонами можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони та в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини щодо повноважень селищної ради стосовно прийняття рішень, що відносяться до їх компетенції - не заперечуються сторонами, підтверджуються положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", позивачем не надано доказів порушень вимог законодавства при прийнятті рішень (щодо скликання сесії, голосування депутатів, підписання рішень посадовими особами чи інших регламентних норм), в зв'язку з чим відсутні підстави для визнання дій Вилоцької селищної ради при прийнятті оскаржених рішень протиправними.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов'язання Вилоцької селищної ради вчинити дії щодо винесення в натуру та на планово-картографічний матеріал із збереженням меж, встановленням інформаційних щитів і знаків міждамбового простору річки Тиса, частини території регіонально-ландшафтного парку "Притисянський" на площі 235,59 га нормативно-грошовою оцінкою 6908441,16 грн., суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об'єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду, в даному випадку план-схема проекту території Вилоцької селищної ради, що увійшла до складу регіонального ландшафтного парку "Притисянський" площею 235,59 га.

Порядок відведення земельних ділянок природним заповідникам, біосферним заповідникам, національним природним паркам, регіональним ландшафтним паркам, а також ботанічним садам, дендрологічним паркам, зоологічним паркам визначається Земельним кодексом України (ч.4 ст. 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").

Згідно ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Пунктом п. 24 ч. 1 ст. 43 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до компетенції обласної ради належить прийняття рішень про організацію територій і об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні. Отже, питання щодо об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні, належать виключно до компетенції обласної ради.

Згідно ст.ст. 25, 26 Закону України "Про землеустрій", Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення", документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації.

Проект землеустрою розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, обласної, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; при цьому, проект землеустрою розробляється відповідно до завдання, затвердженого замовником, яке є невід'ємною частиною договору про розроблення проекту землеустрою.

Виходячи з наведеного суд зазначає, що вищевказаними нормативними актами встановлено правовий механізм розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, який, згідно наведених нормативно - правових актів, покладається в даному випадку на обласну (а не селищну) раду, в зв'язку з чим слід відмовити в задоволенні вимоги щодо зобов'язання на вчинення дій та визнання протиправною бездіяльності Вилоцької селищної ради.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства щодо захисту інтересів осіб від порушень з боку органів державної влади та з огляду на положення ст. ст. 71, 72 КАС України, обов'язок доказування покладається в даному випадку на прокурора, який звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Міністерства екології та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської ОДА як законних представник, та прокурором доведено правомірність звернення з позовом до суду, протиправність рішень Вилоцької селищної ради від 14 травня 2014 року № 401 та від 20 січня 2015 року № 458 та наявність підстав для їх скасування, однак, не доведено наявності підстав для визнання протиправними дій Вилоцької селищної ради при їх прийнятті та зобов'язання щодо вчинення Вилоцькою селищною радою дій, в зв'язку з чим позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. ч. 3, 5 ст. 94 КАС України, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок держбюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної ради, Міністерства екології та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Закарпатської обласної державної адміністрації до Вилоцької селищної ради Виноградівського району про визнання протиправними дій та бездіяльності та скасування рішень - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський" від 14 травня 2014 року № 401.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області "Про припинення дії рішення щодо РЛП "Притисянський" від 20 січня 2015 року № 458.

4. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

5. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст.186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті