Справа № 2270/8682/11
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Київ К/9991/37/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Борисенко І.В., Лосєва А.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому

та заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про приєднання до касаційної скарги

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року

у справі № 2270/8682/11

за позовом Закритого акціонерного товариства «ТЕСМО-М» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ТЕСМО-М»)

до 1. Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому

2. Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області (правонаступником якого є Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області)

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Закрите акціонерне товариство «ТЕСМО-М», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «ТЕСМО-М» (далі - позивач), звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому (далі - відповідач-1), Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області (відповідач-2) про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Хмельницькому від 23 червня 2011 року № та № ; стягнення з Державного бюджету України на користь ЗАТ «ТЕСМО-М» 28061,00 грн. відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, заявленої в березні 2011 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року позов був задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому № від 23 червня 2011 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому № від 23 червня 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «ТЕСМО-М» 23913,00 грн. відшкодування бюджетної заборгованості по податку на додану вартість, заявленої в березні 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПАТ «ТЕСМО-М» судові витрати у сумі 285,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у м. Хмельницькому, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В заяві про приєднання до касаційної скарги ГУ ДКУ у Хмельницькій області підтримало вимоги касаційної скарги ДПІ у м. Хмельницькому.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача-2 - ГУ ДКУ у Хмельницькій області його правонаступником - ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 038475 від 30 листопада 2011 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та заяви про приєднання до касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга та заява про приєднання до касаційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у м. Хмельницькому провела документальну позапланову виїзну перевірку ЗАТ по технічній експлуатації та сервісу молочного обладнання «ТЕСМО-М» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за березень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось за лютий 2011 року, за результатами якої був складений акт № 4328/23-7/14152653 від 14 червня 2011 року.

За висновками акту перевірки позивачем були порушені: вимоги пунктів 198.1, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2011 року на 28061,00 грн.; вимоги абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за березень 2011 року на суму 64134,00 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що: ЗАТ «ТЕСМО-М» неправомірно включило до складу податкового кредиту лютого 2011 року податок на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ПП «Метал-Альянс» (№ 188 від 24 лютого 2011 року на суму податку на додану вартість 23535,88 грн.), ЗАТ «Український мобільний зв'язок» (№ 916 від 28 лютого 2011 року на суму податку на додану вартість 377,15 грн.), ЗАТ «Укртехприлад Торгівельний Дім» (№ 2362 від 18 лютого 2011 року на суму податку на додану вартість 4148,40 грн.), оскільки: податкові накладні, виписані ПП «Метал-Альянс» та ЗАТ «Український мобільний зв'язок», складені з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 21 грудня 2010 року № 969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення»; перевіркою встановлено відсутність податкової накладної, виписаної ЗАТ «Укртехприлад Торгівельний Дім», яка була включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за лютий 2011 року; ЗАТ «ТЕСМО-М» неправомірно включило до складу податкового кредиту березня 2011 року податок на додану вартість на підставі податкової накладної, виписаної ТОВ «ФУД-ПРОЦЕСИНГ ІНСТАЛЕЙШН» (№ 1 від 02 березня 2011 року на суму податку на додану вартість 63755,60), оскільки вказана податкова накладна складена з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 21 грудня 2010 року № 969 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення».

23 червня 2011 року ДПІ у м. Хмельницькому на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпункту 78.1.8 пункту 78 статті 78, пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу зменшила ЗАТ «ТЕСМО-М» суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за березень 2011 року на загальну суму 28061,00 грн.

23 червня 2011 року ДПІ у м. Хмельницькому на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58, підпункту 78.1.8 пункту 78 статті 78, пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу зменшила ЗАТ «ТЕСМО-М» розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 92195,00 грн., в тому числі: за лютий 2011 року - 28061,00 грн., за березень 2011 року - 64134,00 грн.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач правомірно включив до податкового кредиту відповідного податкового періоду податок на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ПП «Метал-Альянс», ЗАТ «Український мобільний зв'язок» та ТОВ «ФУД-ПРОЦЕСИНГ ІНСТАЛЕЙШН», оскільки незначні недоліки в заповнення податкових накладних, не роблять такі податкові накладні недійсними, за умови, якщо вони дають можливість ідентифікувати господарську операцію та особу, яка виписала таку податкову накладні, з урахуванням того, що реальність господарських операцій підтверджена належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд виходив з того, що позивачем не надано належних доказів правомірності віднесення до складу податкового кредиту лютого 2011 року податку на додану вартість у розмірі 4148,00 грн. по господарській операції з ЗАТ «Укртехприлад Торгівельний Дім».

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно положень абзацу 1 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За приписами абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно положень пунктів 200.2, 200.3 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що господарські операції з придбання позивачем товарів (робіт, послуг) у ПП «Метал-Альянс» (згідно договору поставки від 04 січня 2010 року № 14), ЗАТ «Український мобільний зв'язок» (згідно договору про надання послуг стільникового радіотелефонного зв'язку від 27 березня 2010 року № 110172116/1107526) та ТОВ «ФУД-ПРОЦЕСИНГ ІНСТАЛЕЙШН» (згідно договору поставки від 23 лютого 2011 року № 10) мали реальний характер, що підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, а саме: податковими та видатковими накладними (справи 33-34,38-40).

Вказані обставини знайшли своє підтвердження у акті перевірки та не заперечувались податковим органом. Також, у акті перевірки податковим органом був підтверджений факт оплати позивачем вартості придбаних у вказаних суб'єктів господарювання товарів (робіт, послуг) (у тому числі податок на додану вартість).

Посилання податкового органу на порушення заповнення форми накладних, а саме: порушення правила першої із подій та відсутності наявних комірок для цифрових реквізитів документа, були правомірно відхилені судами попередніх інстанцій як є безпідставні, оскільки: оплата товару та його поставка за господарськими операціями з ПП «Метал-Альянс» мали місце в одному податковому періоді - лютому 2011 року; умовами договору поставки, укладеного позивачем з ТОВ «ФУД-ПРОЦЕСИНГ ІНСТАЛЕЙШН», передбачено здійснення передоплати та кінцевий розрахунок після здійснення поставки, з огляду на що позивач правомірно формував податковий кредит, виходячи з дати здійснення платежу та його розміру; податкова накладна від 28 лютого 2011 року № , виписана ЗАТ «Український мобільний зв'язок», складена з дотриманням Порядку заповнення податкової накладної затвердженим наказом Державної податкової адміністрації «Про затвердження форми Податкової накладної та Порядку її заповнення» від 21 грудня 2010 року № 969, а відсутність у відповідному полі податкової накладної комірок при заповненні правильних реквізитів не може бути підставою для визнання такої податкової накладної недійсною.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшли правомірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга не містить посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а судом касаційної інстанції не встановлено таких порушень згідно положень частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у м. Хмельницькому та заява ГУ ДКСУ у Хмельницькій області про приєднання до касаційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому та заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про приєднання до касаційної скарги залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ І.В. Борисенко

_____________________ А.М. Лосєв