Справа № 819/271/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/2801/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Тернополі, Державної казначейської служби України про визнання дій державних виконавців неправомірними та відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Головного управління Державного казначейства України в Тернопільській області, Державного казначейства України, в якому просив визнати протиправними дії державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України в м.Тернополі відшкодувати збитки, завдані неправомірними діями державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції під час виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду по виконавчому листу №2-986/2011 від 14 липня 2011 року, списати у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача в рахунок відшкодування нанесеної шкоди 8800 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 109 КАС України, у зв'язку із тим, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що вказана ухвала порушує вимоги ст.55 Конституції України, яка гарантує кожному право оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,посадових і службових осіб. Апелянт також звертає увагу на те, що Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 17 грудня 2014 року виніс ухвалу у справі №607/18160/14 за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області, Державної казначейської служби України, якою закрив провадження у справі у зв'язку з тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому суд, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій. Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Для проведення виконавчих дій державний виконавець за необхідності залучає понятих, працівників органів внутрішніх справ, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Ст.8 вказаного Закону передбачає, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором (ст.9 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.1 ст.82 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Ч.4 ст.82 вказаного Закону передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору є дії державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого Тернопільським міськрайонним судом у справі, що розглядалася в порядку цивільного судочинства.

Згідно з Розділом VII "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ЦПК України, зокрема, ст.383 ЦПК України, на яку обґрунтовано послався суд в оскаржуваній ухвалі, скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, подаються та розглядаються за правилами ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України, оскільки вимоги позивача необхідно вирішувати в порядку цивільного судочинства, а тому відсутні підстави для розгляду заяви позивача в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи усі вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали правильно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі № 819/271/15-a - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик