Справа № 2а-0770/1777/11
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/1777/11
Ряд стат. звіту № 10.1
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2011 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

при секретарі судового засідання Скуби В.І.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 14 листопада 2011 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 листопада 2011 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області, якою просить, визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області від 05 травня 2011 року за № 1453 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески.

Свої вимоги позивач мотивує наступним. 05 травня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді, на підставі матеріалів камеральної перевірки № 15 від 17 червня 2010 року за заниження суми доходу в розмірі 4467,10 грн., винесло рішення № 1453 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким, відповідно до статті 106 частини 9 пункту 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 9 липня 2003 року (надалі Закону України № 1058-IV), застосувало до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штраф в розмірі 4 170,48 грн.. Позивач наведене рішення вважає протиправним та таким, що суперечить Конституції України та чинному законодавству оскільки рішення № 1453, яким застосована штрафна санкція прийняте з посиланням на норму статті 106 частини 9 пункту 3 Закону України № 1058-IV, яка на день винесення рішення 05 травня 2011 року була виключена. Стаття 58 частина 1 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Разом з тим, при винесенні рішення № 1453 від 05 травня 2011 року відповідач допустився порушень статті 61 частини 1 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач вказав на те, що 05 липня 2010 року відповідачем, на підставі матеріалів камеральної перевірки № 15 від 17 червня 2010 року за заниження суми доходу в розмірі 4467,10 грн., вже виносилося рішення № 685 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким до позивача було застосовано штраф в розмірі 296,62 грн.. Штраф в розмірі 296,62 грн. був сплачений позивачем на рахунок відповідача по квитанції від 23 липня 2010 року.

В судовому засіданні позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, що наведені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судові засідання, що проходили 08 вересня 2011 року, 26 жовтня 2011 року та 14 листопада 2011 року відповідач не забезпечив явку свого представника, хоча про дата, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.а.с. 23, 27). Відповідачем не надано суду заперечень проти позову та інших доказів, які у нього є.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 був зареєстрований 01 червня 1995 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради Закарпатської області, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 серії В00 № 406229 (а.с. 15).

Камеральною перевіркою № 15 від 17 червня 2010 року було виявлено заниження позивачем сум доходу в розмірі 4467,1 грн.

05 липня 2010 року начальником управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді ОСОБА_2, на підставі матеріалів камеральної перевірки № 15 від 17 червня 2010 року, відповідно до статті 106 частини 9 пункту 3 Закону України № 1058-IV, було прийнято рішення № 685 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким застосовано до позивача фінансові санкції в розмірі 296,62 грн. (а.с. 10).

05 травня 2011 року заступником начальника управління начальником відділу обліку надходження платежів ОСОБА_3, на підставі матеріалів цієї ж камеральної перевірки № 15 від 17 червня 2010 року, відповідно до статті 106 частини 9 пункту 3 Закону України № 1058-IV, було прийнято рішення № 1453 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким повторно було застосовано до позивача фінансові санкції в розмірі 4170,48 грн. (а.с. 8).

Отже за одне й те ж порушення до позивача двічі застосовано фінансові санкції, а саме у липні 2010 року та у травні 2011 року.

Відповідно до Розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»№ 2464-VI від 08 липня 2010 року, який набрав чинності 1 січня 2011 року частину 9 статті 106 Закону України № 1058-IV було виключено. Таким чином, відповідачем при прийнятті рішення № 1453 від 5 травня 2011 року було застосовано норму, яка втратила чинність 01 січня 2011 року.

Відповідно до статті 61 частини 1 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 2 частини 3 пункту 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області від 05 травня 2011 року за № 1453 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески є протиправним та його слід скасувати, оскільки воно не відповідає Конституції України та законам України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської області від 05 травня 2011 року за № 1453 про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з Державного бюджету суму сплаченого державного мита в розмірі 3,40 грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Гаврилко С.Є.