Справа № 817/163/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" травня 2015 р. Справа № 817/163/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції про скасування постанов ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року позов задоволено. Скасовано постанови державного виконавця про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору: №44481601 від 29.08.2014 року у сумі 34733,15 грн. та №44481655 від 29.08.2014 року у сумі 344,10 гривень.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2014 року Дубровицьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист №1706/1468/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "БАНК "Фінанси та Кредит" , МФО 333603 заборгованості у розмірі 347331,55 грн. та виконавчий лист №1706/1468/12 про стягнення 3441,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

20.08.2014 року АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до відділу державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції за примусовим виконанням судового рішення на підставі виконавчих листів №1706/1468/12.

22.08.2014 року за вказаними виконавчими документами відкрито виконавчі провадження №44481601 та №44481655 і надано ОСОБА_3 строк до семи днів з моменту винесення постанов для їх добровільного виконання.

29.08.2014 року, у зв'язку з невиконанням боржником виконавчих листів в установлений строк, державним виконавцем прийнято постанови про стягнення з нього виконавчого збору №44481601 в сумі 34 733,15 грн. та №44481655 в сумі 344,10 грн.

09.09.2014 року відповідачем надіслано на адресу позивача постанови про відкриття виконавчих проваджень №44481601 і №44481655, які отримані ним 10.09.2014 року.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно із ч.2 ст. 25 вказаного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною першою статті 28 Закону передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №44481601 та №44481655 від 22.08.2014 року разом із супровідними листами №9072-9073/02-37/4 відповідачем було надіслано на адресу позивача 09.09.2014 року простим рекомендованим відправленням без повідомлення про вручення та отримано ним 10.09.2014 року. Вказане підтверджується копією фіскального чека від 09.09.2014 року №6467, списком №593 рекомендованих листів та довідкою з інтернет-сайту "УкрПошта" №220. (а.сп.27-31,38-42).

Також, виконавчим органом суду не надано рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_3 відповідного поштового відправлення та опис документів які надсилалися боржнику для відома, тоді як з наявних матеріалів справи не вбачається те, що 09.09.2014 року на адресу позивача було направлено саме постанови про відкриття виконавчих проваджень №44481601 та №44481655 від 22.08.2014 року.

Крім цього, позивач в ході розгляду справи в суді першої інстанції стверджував, що не отримував вищезазначені постанови, а тому не був вчасно повідомлений про необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанов.

Відтак, обгрунтованим є висновок суду про недотримання виконавчим органом приписів ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" щодо направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень боржнику рекомендованим листом з повідомленням про їх вручення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Такі висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду України у подібній категорії справ (постанова від 28 січня 2015 року № 3-217гс14).

Про те, що рішення не виконувалося в примусовому порядку свідчить лист АТ "Банк "Фінанси та Кредит" №9-246120/3759 від 30.12.2014 року про добровільне погашення боргу в повному обсязі боржником ОСОБА_3, а також постанови державного виконавця від 24.12.2014 року про закриття виконавчих проваджень №44481601 та №44481655, у зв'язку з фактичним виконанням рішення, які прийнято на підставі заяви представника АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про повне погашення заборгованості від 04.12.2014 року №9-246120/3507 (а.сп.24, 49-50).

Не виконання боржником рішення суду у строки, зазначені державним виконавцем, не є достатньою підставою для стягнення виконавчого збору без вчинення виконавчим органом певних дій направлених на вжиття заходів для його примусового виконання. Виконавчим органом не надано таких доказів ні в суді першої інстанції, коли його представник приймав участь в судовому процесі, ні при зверненні з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, у відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України, не надано доказів на підтвердження правомірності прийнятих ним рішень та на спростування вище викладеного.

Суд першої інстанції дослідив представлені докази, надав їм належну правову оцінку, з'ясував обставини, що мають значення для вирішення справи та зробив обгрунтований висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "12" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33028

3- відповідачу Відділ державної виконавчої служби Дубровицького районного управління юстиції пров.Макарівський,1,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34100

- ,