Справа № 813/3822/14
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 876/8009/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014р. по справі №813/3822/14 за позовом Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова до Державної фінансової інспекції у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А:

26.05.2014р. позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції у Львівській області №08-15/2807 від 24.04.2014 року в частині висновків та вимог про відображення дебіторської заборгованості по розрахунках з ПП «Доброчин-Сервіс» і стягнути з контрагента зайво сплачені кошти, стягнення з контрагента зайво сплачених коштів, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи для отримання коштів в сумі 253,03 тис. грн. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок коштів Будинкоуправління №4 витрат сторонньої юридичної особи на суму 252,03 тис. грн.., шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.ст.130- 136 Кодексу законів про працю України; відшкодування суми нестачі 3,72 тис. грн.., та недопущення аналогічних порушень в подальшій роботі. В іншому випадку стягнути з матеріально-відповідальних осіб, винних у нестачі запасів на суму 3,72 тис. грн. збитки у порядку та розмірі встановленому ст.ст.130, 133, 136 Кодексу законів про працю України; висновку про встановлення інших фінансових порушень в сумі 144,95 тис. грн., а саме, при наявності заборгованості по виплаті заробітної плати, використання обігових коштів на оплату інших не першочергових платежів (придбано проїзні карточки, матеріальні цінності для ремонтів пошкоджених мереж, вивіз ТВП та інші витрати) на загальну суму 144,42 тис. грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, зокрема виставлено вимогу про відображення дебіторської заборгованості по розрахунках з ПП «Доброчин-Сервіс» і стягнення з контрагента зайво сплачених коштів в сумі 252,03 тис. грн, однак, даний висновок відповідача, вважає таким, що грунтується на невірній оцінці правовідносин, що склались між Повіреним та Довірителям, та суперечить нормам законодавства. Також, зазначає, що незабезпечення виплати заробітної плати працівникам, пов'язане з витратами на виконання обов'язку позивача у сфері житлово-комунальних послуг, як основного із статутних завдань господарської діяльності БУ №4, а відтак, використання коштів на оплату інших не першочергових платежів попри наявну заборгованість по виплаті заробітної плати вважає виправданим. Стосовно відшкодування суми нестачі 3,72 тис.грн, то позивач зазначає, що така вимога є безпідставною, оскільки отримані матеріальні цінності оприбутковано підприємством.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Позивач оскаржив дану постанову з підстав невідповідності висновків обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що не надав жодної правової оцінки доводам позивача про те, що відповідно до Договору доручення №1 від 27.02.2009 року винагорода за виконання доручення (у розмірі 5 % (до 03.01.2011), а з 04.01.2011 року 2,65% від зібраних коштів) та витрати Повіреного за розрахунково-касове обслуговування (комісія банку) є самостійними платежами, які Довіритель сплачує Повіреному, і ці платежі не є аналогічними.

Пунктом 2.2. Договору доручення передбачено, що за надані Повіреним послуги Довіритель сплачує винагороду в розмірі 2,65 % від суми зібраних Повіреним щомісячно коштів (до 03.01.2011р. 5%). Відповідно до п.2.4 Договору доручення Довіритель відшкодовує Повіреному сплачену комісію банку за прийом платежів від населення (Абонентів Довірителя). Витрати Повіреного по оплаті комісії банку за прийом платежів до суми винагороди не включаться, а відшкодовуються Довірителем окремо відповідно до п.2.4 Договору доручення. Дані обставини підтверджуються умовами договору та первинними документами, а також засвідчено довідкою, виданою Будинкоуправлінням №4 КЕВ м.Львова вих. №251 від 15.07.2014р.

Щомісячно сторонами за Договором доручення підписується Звіт про зібрані кошти за житлово-комунальні послуги від мешканців БУ №4 та акт виконаних робіт, якими окремо визначено сума винагороди Повіреного за звітний місяць та сума витрат за розрахунково-касове обслуговування.

Вважає, що суд першої інстанції для оцінки спірних правовідносин не застосував ст.ст.1002, 1007 ЦК України.

Відповідно до п.п.5, 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.99р. витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Згідно із п.п.1.2., 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 , господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Господарські операції - це факти підприємницької діяльності та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Вимоги щодо форми і змісту первинних документів передбачено п.п.2.4.-2.11. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Позивачем надано суду Звіт про зібрані кошти за житлово-комунальні послуги від мешканців БУ №4 та акт виконаних робіт за вересень, жовтень 2013р.. Аналогічні щомісячні акти та звіти підписано за весь спірний період

За умовами Договору доручення № 1 та у відповідності до ст.ст.1006, 1007 ЦК України, п.п. 1.2., 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95, акти виконаних робіт та звіт про зібрані кошти є достатньою правовою підставою для віднесення цих витрат по обліку підприємства.

Вважають протиправною вимогу відповідача про відшкодування суми нестачі БУ №4 КЕВ м.Львова в розмірі 3716,58 грн., оскільки отримані по накладній №8 матеріальні цінності оприбутковано підприємством. Факт списання вугілля, яке використано котельнею, підтверджується відповідним актом. Факт отримання та списання цінностей відображений по обліку будинкоуправління.

Контролюючим органом помилково виявлені недоліки в обліку матеріальних цінностей (вугілля кількістю 5 т на суму 3716,58 грн.) визначено як нестача.

Первинні документи, які підтверджують факт отримання товарно-матеріальних цінностей та їх використання (накладна, акт на списання) складено у відповідності з вимогами законодавства в момент проведення господарської операції або безпосередньо після її завершення. Первинні документи надано суду. Разом з тим відображення цих операцій в облікових регістрах бухгалтерського обліку підприємства відбулося пізніше (після проведення ревізії), так як отримані по накладній матеріальні цінності відправлено транзитом із КЕВ м.Львова у м.Радехів.

Суд першої інстанції не застосував для оцінки спірних правовідносин Постанову Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. №116 «Про затвердження Порядку визначення збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, із змінами, внесеними постановою КМУ № 1253, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Вважають, що висновок про наявність фінансового порушення в сумі 144,95 тис. грн. у спірній вимозі наведено як констатація факту і відсутня вимога зобов'язального характеру про вчинення дій, не позбавляє цей висновок вимоги ДФІ обов'язкової сили, оскільки даний висновок міститься у вимозі контролюючого органу, яка є обов'язковою для виконання в силу приписів ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Вимога в частині рекомендацій в подальшому дотримуватись вимог КЗпП України, Закону України «Про оплату праці» є самостійною вимогою, яка зобов'язує позивача на майбутнє дотримуватись вимог закону. В цій частині вимога відповідача позивачем не оскаржується.

Вимога відповідача в частині виявленого фінансового порушення в сумі 144,95 тис. грн.. стосується періоду, що перевірявся (а не майбутніх платежів), і є самостійною вимогою, яка має для позивача негативні наслідки і ним оскаржується.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що недотримання Будинкоуправлінням №4 КЕВ м.Львова черговості платежів належить до фінансових порушень.

Суд першої інстанції необґрунтовано погодився з висновками відповідача.

Виходячи за межі пред'явленого позову, суд першої інстанції дав правову оцінку окремим висновкам акту ревізії, які відповідачем у спірній вимозі не відображені як порушення, що підлягають усуненню позивачем, і відповідно не оскаржуються.

Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання п.1.3.6.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на IV квартал 2013 року Держфінінспекцією у Львівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Будинкоуправління №4 Квартирно- експлуатаційного відділу м.Львова за період з 01.01.2010 року по 30.11.2013 року.

Ревізією виявлено ряд фінансових порушень, що призвели до втрат, на загальну суму 350,9 тис.грн., а саме: недоотримано експлуатаційних витрат від орендарів в сумі 66,2 тис.грн., незаконні видатки - 284,7 тис.грн. та інших фінансових порушень в сумі 144,95 тис. грн.

Вжитими під час ревізії заходами відшкодовано незаконних видатків в сумі 28,94 тис. грн.

За результатами ревізії складено акт від 25.03.2014р. №08-22/05 та надіслано письмові вимоги "Про усунення недоліків та порушень за наслідками ревізії від 24.04.2014р. №08-15/2807, яка зазначала на відшкодування зайво перерахованих коштів ПП «Доброчин-Сервіс» (в сумі 259,67 тис.грн.), відшкодування нестачі матеріальних цінностей (3,72 тис.грн.) та висновку щодо інших фінансових порушень (проведення не першочергових платежів при наявності заборгованості по заробітній платі сумі 144,42 тис.грн).

Ревізією встановлено, що розрахункові рахунки БУ №4 КЕВ м.Львова, відкриті у банківських установах м.Львова та ГУ ДКСУ у Львівській області, арештовані відповідно до Постанов про арешт коштів боржника, виданих Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції з 2009 року по даний час.

Відповідно до договору доручення №1 від 27.02.2009р., укладеного між БУ №4 КЕВ м.Львова та ПП "Доброчин-Сервіс", останнім здійснювалося нарахування та збір коштів квартирної плати та комунальних послуг від мешканців житлових будинків, які обслуговуються БУ №4 КЕВ м.Львова.

У ревізійному періоді до складу інших операційних витрат включалися витрати на виконання договору-доручення від 27.02.2009р. №1 в сумі 485,97 тис.грн. (винагорода за збір коштів за квартплату) та аналогічні витрати за розрахунково-касове обслуговування, які здійснює ПП «Доброчин-Сервіс» за договірними умовами з ПАТ «Державний ощадний банк» в сумі 259,67 тис.грн.

До ревізії надано договір-доручення від 27.02.2009р. №1, укладений між ПП «Доброчин-Сервіс» (далі - Повірений) з однієї сторони та БУ №4 КЕВ м.Львова (далі - Довіритель) з другої сторони, згідно якого Довіритель від свого імені та за власний рахунок доручав Повіреному здійснювати збір коштів за квартплату та електричну енергію від абонентів Довірителя на спеціально відкритий для цього розрахунковий рахунок Повіреного. Кошти, які акумулювалися на спеціальному рахунку були власністю Довірителя.

Відповідно до п.2.2 договору-доручення від 27.02.2009р. №1, за виконання зазначених вище дій Довіритель сплачує повіреному винагороду у розмірі 5 % (до 03.01.2011р.), а з 04.01.2011р. 2,65% від зібраних коштів.

Проведеною в ході ревізії зустрічною звіркою у ПП «Доброчин-Сервіс» щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з БУ №4 КЕВ м.Львова за період з 01.01.2010р. по 30.11.2013р. встановлено, що протягом ревізійного періоду розрахунково-касове обслуговування з приймання сум готівки у національній валюті від юридичних та фізичних осіб за комунальні послуги та перерахування коштів на користь ПП «Доброчин-Сервіс» здійснювало ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі укладених договорів від 10.03.2009р. №1809 (до 11.03.2013р.), а з 12.03.2013р. від 12.03.2013р. №140 з ПП «Доброчин-Сервіс».

Вищевказані договори укладені між ПАТ «Державний ощадний банк України» з ПП «Доброчин-Сервіс», а не з БУ №4, проте витрати за розрахунково-касове обслуговування з приймання готівки в сумі 259,67 тис. грн. віднесено до складу інших операційних витрат БУ №4 КЕВ м.Львова в ревізійному періоді на підставі щомісячних «Звітів про зібрані кошти за житлово-комунальні послуги від мешканців БУ №4», які підписані начальником БУ №4 та директором ПП «Доброчин-Сервіс». Інших підтверджуючих документів до ревізії не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевикладене є порушенням ст.626 Цивільного кодексу України, ст.67 Господарського кодексу України, п.7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318 та п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затверджене наказом від 24.05.1995р. № 88.

Будинкоуправлінням №4 всього за розрахунково-касове обслуговування за збір комунальних платежів від мешканців, які проживають у будинках, що знаходяться на балансі БУ №4 у ревізійному періоді сплачено 745,64 тис.грн. (4,7%), а саме ПП «Доброчин-Сервіс» в сумі 485,97 тис.грн. (2,65%) та 259,67 тис.грн. (2%) - по договорах ПП «Доброчин-Сервіс» з ПАТ «Ощадбанк». У договорі-доручення від 27.02.2009р. №1 передбачено 2,65%, а не 4,7%.

У бухгалтерському обліку «Винагорода за збір коштів ПП «Доброчин-Сервіс» в БУ №4 відображено у січні-грудні 2010 року, січні-грудні 2011 року, січні-грудні 2012 року та січні-листопаді 2013 року за дебетом субрахунку 2311 "За видами виробництва", кредитом субрахунку 683 "Розрахунки із ПП «Доброчин-Сервіс»".

В час ревізії порушення усунуто шляхом коригування (зменшення) винагороди за січень 2014 на суму 7,64 тис.грн. в Звіті про зібрані кошти за житлово-комунальні послуги від мешканців БУ №4 КЕВ м.Львова, наданого ПП «Доброчин-Сервіс».

Відповідно до вимог п.п.22-26 П(С)БО 16 «Витрати» в складі операційних витрат елемент «Винагорода за збір коштів» не передбачено.

Кошти винагороди, згідно п.2.2 договору-доручення від 27.02.2009р. №1, у розмірі 5 % (до 03.01.2011р.), а з 04.01.2011р. 2,65%, сплачено, у ревізійному періоді БУ №4 ПП «Доброчин-Сервіс» в сумі 485,97 тис.грн., в т.ч. в 2010р. - 103,19 тис.грн., 2011р. - 114,21 тис.грн., 2012р. -115,54 тис.грн., 11 місяців 2013 року - 153,02 тис.грн. і, відповідно, віднесено на інші операційні витрати.

Колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що сума даної винагороди не пов'язана з господарською діяльністю підприємства, оскільки зазначена операція не містить у суті своєї розумної економічної або іншої причини (ділової мети). Такі причини можуть бути наявними якщо підприємство має намір одержати економічний ефект у результаті економічної діяльності. Проте, дана операція призвела до додаткового вилучення обігових коштів і негативно вплинула на фінансовий стан БУ №4 у зв'язку з закриттям виконавчою службою усіх рахунків в установах банків.

В порушенням вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (діяв до 01.06.2011р.), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №560 та Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. №869 (діє з 01.06.2011р., далі - Порядок 869) в складовій затвердженого тарифу БУ №4 не передбачено послугу «Винагорода за збір коштів ПП «Доброчин-Сервіс», економічно обґрунтований розрахунок по даному виду послуги відсутній.

У бухгалтерському обліку «Винагорода за збір коштів ПП «Доброчин-Сервіс» в БУ №4 відображено у січні-грудні 2010 року, січні-грудні 2011 року, січні-грудні 2012 року та січні-листопаді 2013року за дебетом субрахунку 2311 "За видами виробництва", кредитом субрахунку 683 "Розрахунки із ПП «Доброчин-Сервіс»".

У п.3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Правове регулювання безготівкових операцій в Україні здійснюється відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22.

Відповідно до п.1.6 Інструкції клієнт може здійснювати платежі в інтересах третіх осіб у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ст.3 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (Закон 2664-ІІІ) відносини, що виникають у зв'язку з функціонуванням фінансових ринків та наданням фінансових послуг споживачам, регулюються Конституцією України та цим Законом, іншими законами України з питань регулювання ринків фінансових послуг, а також прийнятими згідно з цими законами нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.7 даного Закону - юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Зустрічною звіркою встановлено, що ПП «Доброчин-Сервіс» відповідно до Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АА № 861031 виданої Головним управлінням статистики у Львівській області, одним із видів діяльності за КВЕД: 66.19 - інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення відповідно (інституційний сектор економіки за КІСЕ S. 12402 - приватні допоміжні фінансові організації).

ПП «Доброчин-Сервіс» не включено до державного реєстру фінансових установ і до зустрічної звірки не надано ліцензію на здійснення фінансових послуг. Відповідно договір-доручення від 27.02.2009р. №1 в частині здійснення платежів в інтересах третіх осіб не в повній мірі відповідав вимогам Закону 2664-ІІІ.

Окрім того, позивачем не надані обґрунтування величини винагороди у розмірі 5% (з 04.01.2011р. 2,65%) від зібраних коштів, передбаченої у п.1 договору-доручення від 27.02.2009р. №1.

Так, позивачем на прохання відповідача та суду не роз'яснено, виходячи з предмету договору (п.1), яка конкретно робота була проведена ПП «Доброчин-Сервіс», вартість якої становила значну для комунального, неприбуткового підприємства суму 259,67 тис.грн.

Окрім того, із пояснення фінансового інспектора Держфінінспекції у Львівській області, який саме проводив контрольний захід на БУ №4 КЕВ м.Львова, половину функцій, які по договору (п.1 договору-дорученя від 27.02.2009р. №1) виконувало ПП «Доброчин-Сервіс», фактично здійснювалося самим же Довірителем - БУ №4 КЕВ м.Львова, т.т мало місце дублювання функцій, за які нараховувалась заробітна плата як працівникам БУ №4, так і ПП «Доброчин-Сервіс» (як за виконання умов п.1 договору-доручення).

Таким чином, вищевказані договори укладені між ПАТ «Державний ощадний банк України» з ПП «Доброчин-Сервіс», а не з позивачем, і витрати за розрахунково-касове обслуговування з приймання готівки в сумі 259,67 тис.грн. віднесено до складу інших операційних витрат БУ №4 КЕВ м.Львова в ревізійному періоді на підставі щомісячних «Звітів про зібрані кошти за житлово-комунальні послуги від мешканців БУ №4». які підписані начальником БУ №4 та директором ПП «Доброчин-Сервіс».

Тобто, окрім винагороди за договором доручення від 27.02.2009 року №1, у розмірі 5 % (до 03.01.2011 року), а з 04.01.2011 року 2,65% від зібраних коштів, позивач також сплачував витрати по оплаті комісії банку за прийом повіреним платежів від населення, внаслідок чого відбувалась подвійна оплата за договором, в той час як винагорода за договором складала 5 % (до 03.01.2011 року), а з 04.01.2011 року 2,65% від зібраних повіреним коштів.

Отже, підприємство, маючи значні борги та арештовані поточні рахунку, несло додаткові витрати.

Колегія суддів вважає, що без укладених договорів та підтверджуючих первинних документів до інших операційних витрат БУ №4 КЕВ м.Львова віднесено витрати ПП «Доброчин-Сервіс» фінансової установи ПАТ «Ощадбанк» в сумі 259,67 тис.грн., чим підприємству завдано матеріальної шкоди (збитків) на цю ж суму.

Також, протягом 2010-2012 років та січня-листопада 2013 року БУ №4 отримало від КЕВ м.Львова товарно-матеріальних цінностей на загальну суму - 25,2 тис.грн., в тому числі будівельні матеріали на суму - 10,34 тис.грн., бруківку на суму - 1,17 тис.грн., вугілля в кількості 5т на суму - 3,72 тис.грн., пиломатеріали хвойні на суму - 9,98 тис.грн.

В порушення вимог п.п.8, 9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999р. №246 отримане від КЕВ м.Львова в січні 2013 року вугілля в кількості 5т на загальну суму - 3,72 тис.грн. без оприбуткування на субрахунку 201 «Сировина і матеріали» передано в котельню м.Радехів ОСОБА_1 накладною від 04.01.2013р. №8 через ОСОБА_2

До ревізії, та суду першої і апеляційної інстанції, не надано підтверджуючих документів на списання вугілля кількістю 5 т на суму 3,72 тис.грн., а саме, журналу обліку вугілля, актів на списання, та інших документів.

Факт проведення вугілля по бухгалтерському обліку мав місце після проведення ревізії, тобто після виявлення такого порушення.

Внаслідок вищенаведеного, БУ №4 КЕВ м.Львова завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 3,72 тис.грн.

Крім того, БУ №4 КЕВ м.Львова несвоєчасно виплачували та прострочували заборгованість з оплати праці працівникам. Ст.97 КЗпП України, ст.ст.15, 24 Закону України «Про оплату праці» та п.п.5.2.3 Колективного договору передбачено, що оплата праці працівників, підприємства здійснюється в першочерговому порядку, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їхньої черговості. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на 30.11.2013р. по БУ №4 та ЛФ БУ №4 складала - 363,09 тис.грн.

Відповідно п.п.6.6 Положення БУ №4 КЕВ м.Львова, затвердженого начальником КЕВ м.Львова від 12.10.2010р., начальник БУ №4 КЕВ м.Львова несе відповідальність за формування та використання фінансових платежів.

Згідно п.1, 7 ч.1 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», держфінінспекціям надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Сама вимога від 24.04.2014р. №08-15/2807 містить вказівку на дотриманні в подальшому вимог ст.ст.97, 115 КЗпП України та ст.ст.15, 24 Закону України "Про оплату праці" та п.п.5.2.3 Колективного договору.

Отже, сам по собі висновок не зобов'язує позивача до вчинення певних дій, а являє собою рекомендацію щодо дотримання в подальшому вимог нормативно-правових актів, що регулюються питання оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Будинкоуправління №4 квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2014р. по справі №813/3822/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець