Справа № 820/593/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 820/593/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/593/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

за участю прокурора Червонозаводського району м. Харкова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд визнати бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчого листа №626/11202/13-а від 12.02.2014 року неправомірними; зобов'язати Державну казначейську службу України виконати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виданий на її підставі виконавчий лист №626/11202/13-а від 12.02.2014 першочергово шляхом перерахування недотриманої суми щорічної допомоги за 2011 рік згідно ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у сумі 5212,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року змінено спосіб і порядок виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 по справі №2а-2450/11 шляхом стягнення з управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 5212,00 грн. 14.02.2014 Харківським адміністративним судом було видано виконавчий лист №646/11202/13-а, який 14.04.2014 року був спрямований до Управління Державної казначейської служби України у Червонозаводському районі м. Харкова. В подальшому відповідно до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" вказаний виконавчий лист направлено до Управління Державної казначейської служби України у Харківській області, а звідти - 20.06.2014 року до Державної казначейської служби України. Проте, у встановлений частиною 4 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України виконавчого листа по справі №646/11202/13-а відповідачем протиправно не виплачено позивачу суми заборгованості в розмірі 5212,00 грн.

Позивач вважає, що в даному випадку порушено його конституційне право щодо виконання зазначеного судового рішення, якому кореспондують обов'язок Державної казначейської служби України виконати рішення суду та виконавчий лист по справі №646/11202/13-а.

Представник відповідача зазначив, що рішення у справі №646/11202/13-а, про стягнення коштів, яке подано стягувачем 14.04.2014 року, буде виконано у порядку черговості, тобто після перерахування коштів стягувачам, які звернулися до органів Казначейства раніше за позивача. Так, за даними відповідача, відповідно до витягу із програмного забезпечення "Формування інформації про виконання судових рішень", станом на 24.03.2015 року ОСОБА_1 знаходиться в черзі за номером 15905, сума, яка підлягає виконанню до черги ОСОБА_1 складає 483812457,26 грн. Представник відповідача посилається на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" за бюджетною програмою КПКВК 3504040 передбачено 150,00 млн. грн.

Також, вказав, що виконання рішення поза чергою (як вимагає позивач у поданій заяві) є неможливим, оскільки призведе до порушення принципу рівності перед законом, оскільки будуть порушені права осіб, які подали виконавчі листи до Казначейства раніше, ніж позивач.

Прокурор позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна 6, ) щодо невиконання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчого листа №626/11202/13-а від 12.02.2014 року; зобов'язано Державну казначейську службу України виконати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчий лист №626/11202/13-а від 12.02.2014 шляхом перерахування недотриманої суми щорічної допомоги за 2011 рік, у строк визначений Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у сумі 5212,00 грн.; в задоволенні адміністративного позову в іншій частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 19 Конституції України, Бюджетного кодексу України, п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст. 2 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду, відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, в межах доводів апеляційної скарги та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 року по справі №2а-2450/11, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2012 року, визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району м. Харкова та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району м. Харкова перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за 2011 рік разову допомогу згідно ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, встановленому відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням коштів виплачених у 2011 році.

Вказана постанова суду набрала законної сили та відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Матеріалами справи підтверджено, що 09.11.2011 року Червонозаводським районним судом м. Харкова ОСОБА_1 видано виконавчий лист по справі №2а-2450/11/2035.

В подальшому, а саме 25.04.2013 року прокурор Червонозаводського району м. Харкова в інтересах позивача звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про роз'яснення рішення суду від 17.10.2011 року по справі №2а-2450/11 щодо суми коштів, яка повинна бути стягнута на користь ОСОБА_1

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.05.2013 року, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2013 року, у задоволенні заяви прокурора про роз'яснення рішення суду по справі №2а-2450/11 відмовлено.

Так, 23.07.2013 року прокурор Червонозаводського району м. Харкова в інтересах позивача звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №2а-2450/11 про стягнення на користь ОСОБА_1 за 2011 рік разової грошової допомоги згідно ст.13 Закону України" Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 5212,00 грн.

Додатковою постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.09.2013 року, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року, позов щодо стягнення на користь ОСОБА_1 5212,00 грн. залишено без задоволення.

В подальшому, 25.11.2013 року прокурор Червонозаводського району м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з заявою про зміну способу і порядку виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 року по справі № 2а-2450/11.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.12.2013 року вказану заяву прокурора Червонозаводського району м. Харкова залишено без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року апеляційні скарги прокурора Червонозаводського району м. Харкова та ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24.12.2013 року по справі №646/11202/13-а скасовано та прийнято нову, якою заяву прокурора Червонозаводського району м. Харкова про зміну способу і порядку виконання постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.10.2011 року по справі №2а-2450/11 задоволено. Змінено спосіб і порядок її виконання шляхом стягнення з управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району м. Харкова на користь ОСОБА_1 5212,00 грн.

Так, 14.02.2015 року Харківським апеляційним адміністративним судом на підставі ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року було видано виконавчий лист №646/11202/13-а.

Вказаний виконавчий лист №646/11202/13-а, 14.04.2014 направлено до управління Держаної казначейської служби України у Червонозаводському районі м. Харкова.

Листом №02-08/968 від 16.06.2014 року управління Держаної казначейської служби України у Червонозаводському районі м. Харкова повідомило позивача про направлення документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області (а.с. 78).

В подальшому, листом №16-18/469-7441 від 24.06.2014 року Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повідомило позивача, про направлення до Державної казначейської служби України виконавчого листа виданого Харківським апеляційним адміністративним судом від 12.02.2014 року по справі №646/11202/13-а разом із додатковими документами для виконання (а.с. 80)

Так, 15.08.2014 року, позивач звернувся до Начальника Державної казначейської служби України із заявою щодо виконання виконавчого листа по справі №646/11202/13-а.

19.09.2014 року листом № 5-13/6071-21027 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що на виконанні у Державній казначейській службі України знаходиться понад 22800 виконавчих документів, у яких відсутні підстави щодо їх невиконання, на суму більше 488 млн. грн., що надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа, виданого 17.02.2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом по справі №626/11202/13-а. Зазначено, що після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше зазначеного виконавчого листа. Державна казначейська служба України здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь позивача (а.с. 81).

На час надання вказаної відповіді відповідача, а також станом на час розгляду даної адміністративної справи рішення суду по справі №626/11202/13-а не виконано.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна 6, ) щодо невиконання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчого листа №626/11202/13-а від 12.02.2014 року; зобов'язання Державної казначейської служби України виконати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчий лист №626/11202/13-а від 12.02.2014 шляхом перерахування недотриманої суми щорічної допомоги за 2011 рік, у строк визначений Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у сумі 5212,00 грн., виходив з того, що відсутність бюджетних коштів та/або встановлення конкретних розмірів виплати коштів передбачених Законом України "Про Державний бюджет України" не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак, невиконання відповідачем у трьохмісячний строк виконавчого листа у справі №626/11202/13-а від 12.02.2014 року, виданого Харківським апеляційним адміністративним судом, є бездіяльністю відповідача, яка є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004 року у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.

Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України є Державна казначейська служба України (п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011).

Згідно із пп. 5 п. 4 наведеного Положення, Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

У свою чергу, механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено в Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами та доповненнями, надалі - Порядок).

У відповідності до пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Колегія суддів вважає, що у даному випадку таким, що підлягає застосуванню, є саме Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки він є спеціальним у сфері гарантування державою виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України необхідних для цього документів та відомостей.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахувала кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Як свідчать матеріали справи, на день розгляду даної справи Державною казначейською службою України не виконано обов'язку, передбаченого ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо перерахування коштів стягувачеві згідно виконавчого листа по справі №626/11202/13-а, виданого Харківським апеляційним адміністративним судом, який було прийнято до виконання Державною казначейською службою України в липні 2014 року та рішення суду по справі №626/11202/13-а, яке набрало законної сили та відповідно до ст.124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, реально не виконано.

Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що невиконання відповідачем у трьохмісячний строк виконавчого листа у справі №626/11202/13-а від 12.02.2014 року, виданого Харківським апеляційним адміністративним судом, є бездіяльністю відповідача яка є неправомірною.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що рішення у справі №626/11202/13-а, буде виконано у порядку черговості, тобто після перерахування коштів стягувачам, які звернулися до органів Казначейства раніше позивача та про те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" за бюджетною програмою КПКВК 3504040 передбачено лише 150,00 млн. грн., з огляду на наступне.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Наведене узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні від 08.11.2005 року в справі "Кречко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання свої зобов'язань.

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що відсутність бюджетних коштів та/або встановлення конкретних розмірів виплати коштів передбачених Законом України "Про Державний бюджет України" не може бути підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Державної казначейської служби України щодо невиконання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а, виконавчого листа №626/11202/13-а від 12.02.2014 року та зобов'язання Державної казначейської служби України виконати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року у справі №626/11202/13-а та виконавчий лист №626/11202/13-а від 12.02.2014 шляхом перерахування недотриманої суми щорічної допомоги за 2011 рік, у строк визначений Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у сумі 5212,00 грн., є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року по справі № 820/593/15 в частині задоволених позовних вимог прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/593/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.