Справа № 826/19297/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» та просило стягнути з відповідача заборгованість зі сплати штрафних санкцій та пені у розмірі 251 099, 08 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування вимог скарги посилається на те, що сума заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені, накладені на позивача згідно рішення від 28.04.2005 №504, акту перевірки від 08.04.2005 №1235 та вимоги від 25.10.2010 №Ю-1989, не підлягають списанню відповідно до п.7-1 розділу VІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, в УПФУ у Голосіївському районі м. Києва за ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» обліковується заборгованість зі сплати штрафних санкцій та пені у сумі 251099,08 грн., яка виникла підставі рішень позивача:

- від 28 квітня 2005 року №504, яким за затримку сплати узгодженої суми зобов'язання на 372 календарних днів на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 230583,14 грн.;

- від 13 листопада 2009 року та 29 грудня 2009 року №2677 та №2064, яким за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персонального обліку, на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі по 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- акту перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати зобов'язання зі збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та інших платежів за період з 01 липня 2002 року по 07 квітня 2005 року від 08.04.2005 №1235, за результатами якої у зв'язку з виявленням факту несвоєчасної сплати страхових внесків відповідачу нараховано пеню в розмірі 20515,94 грн.

З метою стягнення зазначеної заборгованості 25 жовтня 2010 року позивачем було складено та направлено ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» вимогу №Ю-1989 про сплату боргу в загальній сумі 1036699,16 грн., яка в судовому порядку визнана такою, що відповідає вимогам законодавства.

08 Жовтня 2012 року між сторонами згідно з частинами 4, 5 та 6 пункту 71 розділу VIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було укладено договір №7 про розстрочення заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 781159,45 грн.

Станом на 13 жовтня 2014 року відповідна сума заборгованості сплачена відповідачем, а між сторонами підписано акт звірки сум несплачених штрафів та пені від 21 жовтня 2014 року, в якому зазначено про проведення звірки сум несплачених штрафів та пені, розрахунок сум штрафів та пені, які підлягають нарахуванню відповідно до пунктів 2, 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та частини 10, пунктів 2, 3 частини 11 статті 25 закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Разом з тим, сума штрафів та пені у розмірі 251099,08 грн. не була списана відповідно до зазначеного акту, та на час звернення до суду не сплачена та обліковується за відповідачем, що стало підставою до звернення УПФУ у Голосіївському районі м. Києва до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені до стягнення суми штрафу та пені повинні були бути списані пенсійним органом у відповідності до п.7-1 розділу VІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з огляду на що дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої, колегія суддів виходить з наступного:

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ (далі Закон -№2464-VІ), з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення та існування спірних правовідносин.

Пунктом 71 названого Закону закріплено, що платникам, які протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо стимулювання сплати поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та погашення заборгованості до Пенсійного фонду України» подали заяву до відповідного органу Пенсійного фонду України, надається право на розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, за період до 31 грудня 2010 року, у разі якщо на день подання заяви у платника немає заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Суми заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення зазначеного договору, розстрочуються та підлягають сплаті рівними частинами протягом 24 календарних місяців починаючи з місяця подання платником заяви до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Орган Пенсійного фонду України у десятиденний строк з дня отримання заяви приймає рішення про розстрочення сум заборгованості та укладає з платником договір про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків за формою, затвердженою Пенсійним фондом України.

Платнику, який відповідно до укладеного договору в повному обсязі погасить заборгованість із страхових внесків і не допустить виникнення нової заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період дії такого договору, штраф та пеня, пов'язані з цією заборгованістю, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», списуються в порядку, встановленому Пенсійним фондом України.

Відповідно до пункту 71 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та пункту 11 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384, правлінням Пенсійного фонду України 19 липня 2012 року видано постанову №12-1 «Про затвердження Порядку списання штрафів та пені платникам, які виконали умови договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, та форми договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків» (далі по тексту - Порядок №21-1).

Пунктом 2 названого Порядку закріплено, що він визначає механізм списання штрафів та пені платникам, які відповідно до укладеного договору про розстрочення сум заборгованості зі сплати страхових внесків (далі - договір про розстрочення) в повному обсязі погасили заборгованість зі сплати страхових внесків за період до 31 грудня 2010 року та не допустили виникнення нової заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період дії такого договору.

Відповідно до пункту 3 Порядку №21-1 на день виконання умов договору про розстрочення підлягають списанню:

1) суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до пунктів 2, 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

2) суми штрафів та пені, нараховані і не сплачені або ті, які підлягають нарахуванню відповідно до частини 10 та пунктів 2, 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»;

3) суми штрафів та пені, нараховані відповідно до пунктів 2, 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду; розстрочені відповідно до пункту 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та не сплачені;

4) суми штрафів та пені, нараховані відповідно до частини 9 та пунктів 2, 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які: не узгоджені з платниками; є предметом судового розгляду.

Управління Пенсійного фонду України у районі, місті або районі у місті визначають суми штрафів та пені, зазначені у пункті 3 цього Порядку, за даними карток особових рахунків платників протягом 10 робочих днів з дня виконання платником умов договору про розстрочення.

Пунктом 5 Порядку №12-1 також закріплено, що Управління Пенсійного фонду України у районі, місті або районі у місті протягом 10 робочих днів з дня виконання платником умов договору про розстрочення здійснюють звірення сум несплачених штрафів та пені на день виконання умов договору про розстрочення, а також розрахунок сум штрафів та пені, які підлягають нарахуванню відповідно до пунктів 2, 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та частини 10 та пунктів 2, 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Результати такого звірення оформлюються відповідним актом.

Списання сум штрафів та пені здійснюється за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті або районі у місті (додаток 1), яке приймається не пізніше 10 робочих днів з дня підписання платником акта звірення. Після прийняття такого рішення платнику надсилається повідомлення про списання штрафів та пені (додаток 2), у якому вказується сума списаних штрафів та пені.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що штрафні санкції та пеня за порушення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можуть бути списані на підставі п.7-1 розділу VІІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» лише якщо вони були накладені на підставі пунктів 2, 4 частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, штрафні санкції, накладені на позивача рішеннями від 29 грудня 2008 року № 2064 та від 13 листопада 2009 року № 2677, були застосовані на підставі пункту 5 частині 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі СПОВ, а тому не підлягають списанню, - з огляду на що колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно ж сум штрафних санкцій та пені, застосованих до позивача, на підставі рішення від 28 квітня 2005 року №504 та акту перевірки від 08.04.2005 №1235, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Ані в ході розгляду справи судом першої інстанції, ані при зверненні із апеляційною скаргою УПФУ у Голосіївському районі м. Києва не надало жодних належних та допустимих доказів того, що вказана заборгованість не підлягає списанню в порядку постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку списання штрафів та пені платникам, які виконали умови договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, та форми договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків» від 19 липня 2012 року №12-1 та не довело наявність правових підстав для стягнення заявленої у позові заборгованості з ПрАТ «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» у судовому порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, допущено такі порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» заборгованості зі сплати штрафних санкцій у розмірі 340 грн., на підставі рішень УПФУ у Голосіївському районі м. Києва від 29 грудня 2008 року № 2064 та від 13 листопада 2009 року № 2677, - а тому, у відповідності до ст.202 КАС України, постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог. В решті постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у Голосіївському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» про стягнення заборгованості у розмірі 340 грн., на підставі рішень УПФУ у Голосіївському районі м. Києва від 29 грудня 2008 року № 2064 та від 13 листопада 2009 року № 2677.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дослідний завод зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» штрафні санкції у розмірі 340 грн.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.