Справа № 2-а-13/11
Суддя: Ушакова Н. Є.
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-1032/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ушакової Н.Є., при секретарі - Слинько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області

«Про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області щодо не нарахування та не виплати додаткової пенсії неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії»,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона віднесена до 3 категорії як особа, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи. 23 листопада 2010 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі із заявою про перерахунок додаткової пенсії відповідно до ч.2 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповіді на заяву Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі послалися на постанову Кабінету Міністрів України, якою передбачається виплата додаткової пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму, з чим вона не згодна. Просить суд визнати дії відповідача щодо не нарахування та не виплати їй додаткової пенсії неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату їй додаткової пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.06.2010 року, здійснювати виплату додаткової пенсії у вказаному розмірі в подальшому.

До початку судового засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача, за дорученням, ОСОБА_2 позов не визнала, виклавши свої заперечення письмово та зазначила, що при виплаті позивачці додаткової пенсії, передбаченої ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Пенсійний фонд України у Васильків кому районі здійснював нарахування пенсії з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, якою встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії виплачується у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Підстави для перерахунку позивачці додаткової пенсії відсутні, тому у задоволенні її позовних вимог має бути відмовлено.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, надані сторонами, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що позивачка дійсно є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до 3 категорії (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до категорії 3, щомісячно призначається додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України). Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової пенсії позивачці застосуванню підлягає ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими передбачено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень Закону. Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»вбачається, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може

коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, не можуть бути прийняті судом посилання державного органу на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо визначення розміру та виплати пенсії.

Підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправною відмову відповідача у перерахунку додаткової пенсії згідно ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01 червня 2010 року по 12 січня 2011 року.

Суд також вважає, що частковому задоволенню підлягають вимоги в частині

зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати нарахування та виплату додаткової пенсії.

Суд виходить з того, що зазначена вимога не відповідає змісту законодавства тому, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, суд не може прийняти рішення щодо захисту прав і інтересів особи на майбутнє.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 3, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 46, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 2, 6, 8, 9, 69, 94, 159, 160, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області «Про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області щодо не нарахування та не виплати додаткової пенсії неправомірними та зобов»язання вчинити певні дії»- задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Васильківському районі Дніпропетровської області щодо не нарахування та не виплати додаткової пенсії ОСОБА_1 за період з 01 червня 2010 року по 12 січня 2011 року.

3. Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткову пенсію у відповідності до ч.2 ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»в розмірі 25 % від мінімальної пенсії за віком за період з 01 червня 2010 року по 12 січня 2011 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 13 січня 2011 року.

Суддя Н.Є. Ушакова