Справа № 817/497/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/497/15

25 травня 2015 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., при секретарі судового засідання Минько Н.З., за участю:

представника позивача - Оніщука В.П.,

представника відповідача Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області - Юхименко Т.В.,

представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс"
доДержавної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області
провизнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління Державної казначейської служби у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, що виразилась у неподані до органу державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яка належить до відшкодування позивачу за листопад 2013 року у розмірі 272866,00 грн. та стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Рівненській області на користь позивача заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 272866,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариством за листопад 2013р. було правомірно задекларовано суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 272866,00 грн., однак у зв'язку з неподанням податковим органом до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, зазначена сума бюджетного відшкодування на рахунок платника податків не перерахована. За наведеного, просив позов задовольнити, визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, що виразилась у неподанні до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яка належить до відшкодування позивачу за листопад 2013р. у розмірі 272866,00 грн. та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Рівненській області на користь позивача заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 272866,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (відповідач-1) адміністративний позов не визнала, подала письмові заперечення. Представник відповідача-1 в судовому засіданні пояснила, що ненадання висновку до органу державної казначейської служби не є порушенням з боку податкового органу. Зазначила, що згідно з вимогами пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI податковий орган зобов'язаний подати до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, протягом п'яти днів після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження. Оскільки Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області подано касаційну скаргу на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. та на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14, відтак, процедура судового оскарження не закінчена і, відповідно, висновок про бюджетне відшкодування не може бути надано. Вважає, що в даному випадку процедура судового оскарження закінчиться прийняттям рішення Вищим адміністративним судом України у справі №817/2048/14, а таке судове рішення до відповідача-1 не надходило. З наведених підстав представник відповідача-1 в задоволенні позову просила відмовити повністю.

Головне управління Державної казначейської служби у Рівненській області (відповідач-2) заперечень на адміністративний позов не подало, в судове засідання представник відповідача-2 не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалася обов'язковою участь відповідач-2 в судовому засіданні. Тому, відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача-2.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Матеріалами справи стверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" зареєстроване 06.10.1994р. Виконавчим комітетом Рівненської міської ради, (свідоцтво про державну реєстрацію від 06.10.1994р., номер запису 0000469). Як платник податків перебуває на податковому обліку у ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області з 06.04.1995р. за №040/0045. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 09.04.2012р. за №200039045, виданого ДПІ у м. Рівному, товариство було зареєстрованим платником податку на додану вартість.

Фактичні види діяльності позивача - експорт зернових та технічних культур, діяльність автомобільного вантажного транспорту та виконання будівельних робіт. Основним видом діяльності є діяльність автомобільного вантажного транспорту.

За обставинами справи, позивачем було подано до відповідача-1 податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013р. (вх. № від 20.12.2013р.), згідно якої: від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту відображена у рядку 19 податкової декларації, складає 55959,00 грн.; сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларована на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації становить 272866,00 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: жовтень 2013р. складає 272866,00 грн.. Також, позивач подав до відповідача-1 податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2013р. (вх. № від 17.01.2014р.), згідно якої: від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту відображена у рядку 19 податкової декларації, складає 25878,00 грн.; сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларована на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації становить 55959,00 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме: листопад 2013р. складає 55959,00 грн.

За фактом подання вищевказаних декларацій з податку на додану вартість за листопад, грудень 2013р. відповідачем-1 було проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого на рахунок платника у банку по декларації за листопад, грудень 2013р.

За наслідками проведення позапланової виїзної документальної перевірки податковими органом складено акт "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого на рахунок платника у банку по деклараціях за листопад та грудень 2013р." від 04.02.2014р. №98/17-16-15-01/22557008.

У відповідності до акту перевірки встановлено порушення п.44.1 ст.44 розділу І, п.198.1 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, п.199.1 ст.199, п.199.4 ст.199, п.200.1 ст.200, п.200.2 ст.200, п.200.3 ст.200, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" від 25.11.2011р. №1492, в результаті чого встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2013р. на 272866,00 грн.; завищено від'ємне значення з податку на додану вартість (рядок 19) за грудень 2013р. на суму 44,00 грн., завищено від'ємне значення з податку на додану вартість (рядок 24) за листопад, грудень 2013р. на суму 65670,00 грн.; занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 190314,00 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем було подано до відповідача-1 письмові заперечення від 11.02.2014р. №037/14.

Листом від 18.02.2014р. №3214/17-16-15-07 податковий орган залишив без змін висновки акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість задекларованого на рахунок платника у банку по деклараціях за листопад та грудень 2013р. " від 04.02.2014р. №98/17-16-15-01/22557008.

За наслідками проведеної перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014р. №1, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі: за листопад 2013р. у сумі 272866,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 136433,00 грн.; та податкове повідомлення-рішення від 21.02.2014р. №00001501, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013р. у розмірі 65714,00 грн.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач здійснив їх оскарження до Головного управління Міндоходів у Рівненській області.

Рішенням про результати розгляду скарги від 17.04.2014р. №112/10/17-00-10-05-105/47 Головне управління Міндоходів у Рівненській області залишило без змін податкові повідомлення-рішення від 21.02.2014р. № про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 272866,00 грн. основного платежу і в сумі 136433,00 грн. застосованої штрафної (фінансової) санкції, та від 21.02.2014р. № про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 65714,00 грн., а скаргу Товариства від 28.02.2014р. №068/14 (вхідний за №33/10с ГУ Міндоходів у Рівненській області від 28.02.2014р.) - без задоволення.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями Товариство звернулося з адміністративним позовом до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області: від 21.02.2014р. №1, яким Товариству зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі: за листопад 2013р. у сумі 272866,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 136433,00 грн.; та від 21.02.2014р. №00001501, яким Товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013р. у розмірі 65714,00 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. у справі №817/2048/14 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" задоволено повністю - визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області: від 21.02.2014р. №1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі: за листопад 2013р. у сумі 272866,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 136433,00 грн.; та від 21.02.2014р. №00001501, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2013р. у розмірі 65714,00 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14 - апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. - без змін.

За фактом отримання ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14 позивач звернувся з заявою від 26.12.2014р. №353/14 до відповідача-1 щодо надання інформації про подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету та орієнтованої дати відшкодування.

Проте, відповідач-1 листом від 14.01.2014р. №341/17-16-15-02 у наданні запитуваної інформації позивачу відмовив та одночасно повідомив, що податковим органом подано касаційну скаргу на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. та на ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14. При цьому зазначивши, що по закінченню судового оскарження бюджетне відшкодування по податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" буде включено в графу 1 Інформації про можливі обсяги відшкодування.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2014р. відкрито касаційне провадження у справі №К/800/62238/14 за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14. Доказів на підтвердження того, що суд касаційної інстанції при підготовці справи до касаційного розгляду вирішив питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, представником відповідача-1 не надано.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 254, частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Так, ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14 набрала законної сили з моменту проголошення, а тому постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. у справі №817/2048/14, є такою, що набрала законної сили 11.11.2014р.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 225 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За наведених обставин, суд вважає доведеною належними та допустимими доказами правомірність задекларованої позивачем до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість за листопад 2013р. у розмірі 272866,00 грн.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України та строки проведення розрахунків, визначені Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI.

Зокрема, відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.3 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

У відповідності до частини 1 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2014р. у справі №817/2048/14 набрала законної сили згідно з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р., таким чином процедура судового оскарження закінчилась з набранням рішенням суду законної сили. З урахуванням приписів статей 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України доводи представника відповідача-1 про те, що процедура судового оскарження завершується після перегляду судового рішення судом касаційної інстанції, не можуть бути визнані обґрунтованими. Більш того, слід зазначити, що порядок оскарження рішень контролюючого органу встановлений у статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, згідно з пунктом 56.18 якої з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податковий закон безпосередньо пов'язує закінчення судового оскарження з днем набрання законної сили рішенням суду.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (частина 2 пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

Як вказано у пункті 200.13 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Стосовно визначення моменту, з якого у податкового органу виник обов'язок подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, для визначення, коли саме відповідачем-1 було порушене право позивача на отримання бюджетного відшкодування, а також для встановлення, з якої дати заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість вважається бюджетною заборгованістю, суд враховує наступне.

Статтею 3 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI визначено, що до складу податкового законодавства України належать чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

В свою чергу, при обчисленні строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом, застосовуються положення Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972р. №ETS-076 (далі - Конвенція).

Оскільки податкові правовідносини належать до адміністративних, суд вважає, що правила обчислення строків, встановлені Конвенцією, підлягають застосуванню при обрахунку початку перебігу строків, визначених у статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI.

Відповідно до статті 3 Конвенції, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Крім того, згідно зі статтею 5 Конвенції, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

Отже, в разі, якщо останній день вказаного строку припадає на вихідний або святковий день, то даний строк продовжується на наступний робочий день.

Суд встановив, що ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014р. у справі №817/2048/14 отримана відповідачем-1 17.11.2014р., що стверджується вхідним реєстраційним номером податкового органу 22719/10/0325.

Таким чином, обов'язок податкового органу подати висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, починається з 18.11.2014р. та закінчується 24.11.2014р. (включно).

Відповідно до пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, встановлений податковим законодавством строк, протягом якого сума бюджетного відшкодування підлягала до зарахування на поточний банківський рахунок платника податку, обраховується починаючи з 25.11.2014р. та закінчується 01.12.2014р. (включно) з урахуванням вихідних та святкових днів.

Однак, відповідач-1 в порушення вказаних вище приписів податкового законодавства впродовж установленого строку (з 18.11.2014р. по 24.11.2014р.) відповідний висновок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не подав, чим допустив протиправну бездіяльність, порушивши законні інтереси платника податку. Відповідно, заявлена позивачем до бюджетного відшкодування сума податку на додану вартість у розмірі 272866,00 грн. протягом визначеного статтею 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI строку відшкодована не була.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відтак, починаючи з 02.12.2014р. сума 272866,00 грн. набула статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, враховуючи, що позивачем виконані всі необхідні умови для отримання бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а відповідач-1 не вчинив визначених законом дій, спрямованих на перерахування позивачу бюджетного відшкодування, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на його користь суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за листопад 2013р. у розмірі 272866,00 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач-1 належними та допустимими доказами не підтвердив правомірності своєї позиції у спірних правовідносинах. Натомість зібраними у справі та дослідженими судом доказами доведено, що правомірно заявлена позивачем сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2013р. у розмірі 272866,00 грн. не відшкодована платнику податків протягом строку, визначеного статтею 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, а відтак позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України такої суми бюджетної заборгованості підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у загальній сумі 560,28 грн. (487,20 грн. + 73,08 грн.), доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, що виразилась у неподані до органу державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яка належить до відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" за листопад 2013 року у розмірі 272866,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 00 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 272866,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 00 коп.).

Присудити на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріанекс" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 560 (п'ятсот шістдесят) гривень 28 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 28 травня 2015 року.