Справа № 2а/1324-34/11
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м. Київ К/800/12572/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 05.06.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відновлення порушеного права на соціальний захист та зобов'язання поновити документи.

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 05.06.2013р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013р., у задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Згідно пункту 1 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також інваліди з числа військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або захворювання отриманого при виконанні обов'язків військової служби.

Відповідно до підпункту «б» пункту 12 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (затвер. Постановою КМ України від 12.05.1994р. №302) посвідчення інвалідам війни видаються на підставі «Удостоверения инвалида о праве на льготы» та довідки МСЕК про встановлення інвалідності.

В ході розгляду справи судами встановлено, що під час проходження служби в армії позивач 26.11.1984р. отримав травму правої нижньої кінцівки.

Згідно свідоцтва про хворобу №70 від 26.03.1985р. позивач отримав травму при виконанні обов'язків військової служби.

02.07.1985р. позивач був визнаний інвалідом 2 групи терміном на 1 рік. Дрогобицьким відділом соціального забезпечення 03.09.1985р. видано позивачу безстрокове посвідчення НОМЕР_1 дійсне на території СРСР.

В 1986-1989 роках позивач визнавався інвалідом 3 групи. З 01.08.1989р. інвалідом визнаний не був.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що без наявності довідки МСЕК про інвалідність та її причинний зв'язок правові підстави для прирівняння позивача до інваліда війни відсутні.

Посилання позивача в обгрунтування своїх позовних вимог на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 27.12.2010р. по справі №2-300/2000 є безпідставним, оскільки рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09.08.2011р. по справі №22ц-2749 вказане судове рішення скасовано і у задоволенні позову відмовлено.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09.08.2011р. встановлено, що на час огляду у ЛТЕК в 1985 році позивачу було лише 21 рік, а не 55 років, встановлений йому діагноз не давав права на встановлення інвалідності безстроково.

Також листом Міністерства праці та соціальної політики від 29.09.2000р. підтверджено, що при заповненні посвідчення у 1985р. працівником Дрогобицького відділу соціального забезпечення була допущена помилка у терміні дії посвідчення, оскільки не був проставлений термін його дії згідно з довідкою МСЕК - на 1 рік та зазначено безстроково.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що передбачені законом підстави для визнання позивача інвалідом війни та видачі відповідного посвідчення відсутні, а тому суди обгрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 05.06.2013р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський