Справа № П/811/3966/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/3966/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 року

справа № П/811/3966/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі № П/811/3966/14 за позовом Приватного малого підприємства Науково-виробниче фірма "КІТ" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у податкового органу були відсутні визначені законом підстави для проведення документальної позапланової перевірки ПМП НВФ «КІТ» , оскільки запит про надання інформації Відповідачем було отримано Позивачем лише 19.06.2014 року, тобто, у день, коли перевірку уже було розпочато. При цьому звертають увагу на те, що реальність вчинених ними господарських операцій в повній мірі підтверджується належними первинними документами, в той час як податковому органу не надано права визнання правочинів нікчемними. (том 1 а.с.3-17)

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року адміністративний позов Приватного малого підприємства Науково-виробниче фірма "КІТ" - задоволено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що долучені до матеріалів справи документи, мають силу первинних, не містять недоліків, неточностей, мають усі необхідні реквізити та в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій, вчинених між Позивачем та ТОВ «Рапан». (том 2 а.с.181-183)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська ОДПІ подала апеляційну скаргу, відповідно до якої, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовували тим, що судом першої інстанції не враховано, що згідно акту перевірки контрагента Позивача податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «Рапан» має ознаки фіктивності, проводить транзитні фінансові потоки, спрямовані на надання податкової вигоди контрагентам, які не виконують податкові зобов’язання. Зокрема, неможливо підтвердити поставку товарів від контрагентів зазначеного підприємства по ланцюгу постачання, а саме ТОВ «Люмін», ТОВ «Торгтехніка», ТОВ «Імпосмарт», ТОВ НВП «Елтехкомп», ТОВ НВП «Статус-Дніпро», ТОВ «Регіональні технології», у зв’язку з чим вбачається маніпулювання з податковою звітністю. З огляду на наведене, вважають, що навіть за наявності формально складених Позивачем усіх первинних документів, але за відсутності факту придбання товарів та послуг, відповідні суми не можуть бути включені до складу податкового кредиту.. (том 2 а.с.186-189).

ПМП НВФ «КІТ» заперечувало проти задоволення апеляційної скарги. Зазначали, що висновки податкового органу про нереальність господарських операцій між Позивачем та ТОВ «Рапан» зроблені виключно на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагента Позивача та даних комп’ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу. При цьому податковий орган провів перевірку господарської діяльності Позивача із порушеннями приписів чинного податкового законодавства в частині направлення на адресу платника податків обов’язкового запиту про надання інформації. В той же час, реальність господарських операцій між ПМП НВФ «КІТ» та ТОВ «Рапан» в повній мірі підтверджується належним чином оформленими первинними документами. (том 2 а.с.204-216)

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з’явились, клопотань про розгляд справи за їх участі до суду не надходило, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Приватне мале підприємство науково-виробнича фірма "КІТ" зареєстровано виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 25.12.1991 року, є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва №15252324 НБ№402209 від 03.05.2006 року та підприємство взято на податковий облік Кіровоградською ОДПІ (т.1 а.с.35, 36, 37).

Посадовими особами Кіровоградської об'єднаної податкової інспекції проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПМП НВФ «КІТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Рапан» за період 01.01.2014 року по 31.01.2014 року та з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року , про що складено акт від 25.09.2014 року №190/11-23-22-02/13748444. (том1 а.с.43-58).

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.198.3, п.198.6 ст.198, Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму – 319158 грн. в тому числі:

- за січень 2014 року - 150511 грн.;

- за березень 2014 року – 168647 грн.

Позивач скористався досудовим порядком оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення та подало на нього скаргу до Головного управління ДФС у Кіровоградській області (том 1 а.с.64-67), рішенням якого від 04.11.2014 р. № 332/10/11-28-10-01-08 вказану скаргу було залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення було залишено без змін. (том 1 а.с.68-73)

Визнання протиправними та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ПМП НВФ «КІТ», суд першої інстанції виходив з того, що долучені до матеріалів справи документи, мають силу первинних, не містять недоліків, неточностей, мають усі необхідні реквізити та в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій, вчинених між Позивачем та ТОВ «Рапан».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі – Положення), забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач протягом періоду, що перевірявся, мав взаємовідносини з ТОВ “Рапан”.

Між ТОВ “Рапан” (Продавець) та ПМП НВФ «КІТ» (Покупець) було укладено договір №П-2 від 04 листопада 2013 року, згідно умов якого Продавець зобов’язується поставити Покупцю товар, а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити цей товар. (том 1 а.с.91-92)

Факт поставки визначеного договором товару підтверджується доданими до матеріалів справи первинними документами, а саме: рахунками-фактурами, видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними. (том 1 а.с.93-120)

На підтвердження реальності отримання товарів від ПП "Рапан" відповідач надає копії накладних на внутрішнє переміщення товарів та акти списання (т.1, а.с.214-221, 230-240).

Подальшу реалізацію отриманих у результаті вищевказаного договору товарів позивачем здійснено згідно договорів укладених між ПМП НВФ "КІТ" та ТОВ "Марс Україна"(т.2 а.с.1-11), ТОВ "Проктер енд Гембл Трейдінг Україна"(т.2 а.с.12-18), ТОВ "Ріглі Україна"(т.2, а.с.19-26), ТОВ "Асистент"(т.2 а.с.27-32), ТОВ "Нестле Україна"(т.2 а.с.33-43) з наданням копій відповідних первинних документів (т.2 а.с.46-86).

З огляду на встановлені судом обставини та наявні первинні документи, які містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством для первинних документів, які фіксують факт здійснення господарської операції і до змісту яких у Відповідача претензій не виникало, суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність включення до податкового кредиту сум ПДВ за поставлений контрагентом Позивача – ТОВ “Рапан” - товар.

За позицією податкового органу заниження ПДВ зумовлено відсутністю об'єктів оподаткування по ланцюгу саме у контрагентів контрагента позивача ТОВ “Рапан” - ТОВ «Люмін», ТОВ «Торгтехніка», ТОВ «Імпосмарт», ТОВ НВП «Елтехкомп», ТОВ НВП «Статус-Дніпро», ТОВ «Регіональні технології», оскільки зустрічною звіркою ТОВ “Рапан” не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами по вказаному ланцюгу. (том 1 а.с.51)

При цьому висновки податкового органу щодо нереальності здійснення господарських відносин між Позивачем та його контрагентом згідно з Актом були здійснені лише на підставі даних акту про неможливість проведення зустрічної звірки по ТОВ “Рапан” з контрагентами по ланцюгу постачання, при цьому про ніякі порушення (ненадання первинної документації) з боку Позивача у Акті перевірки податковим органом не зазначались ( перевірка була позапланова невиїзна).

Разом з тим, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення будь-яких висновків стосовно документального підтвердження та реальності господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Вказане свідчить про те, що єдиним доказом про допущене Позивачем порушення податкового законодавства, є лише припущення податкового органу про те, що контрагент Позивача має ознаки фіктивності, проводить транзитні фінансові потоки, спрямовані на надання податкової вигоди контрагентам, які не виконують податкові зобов’язання. При цьому Відповідачем не зазначено конкретних доказів на підтвердження таких припущень, як це передбачено частиною 2 статті 71 КАС України .

Більш того, Податковий кодекс не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання по ланцюгу постачання.

А в силу вимог статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

З огляду на встановлені судом обставини та наявні первинні документи, які містять всі необхідні реквізити та не протирічать вимогам, встановленим чинним законодавством для первинних документів, які фіксують факт здійснення господарської операції, та отримані від неї результати, суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність включення до податкового кредиту сум ПДВ за поставлений контрагентом Позивача – ТОВ “Рапан” - товар.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а у межах доводів апеляційної скарги підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року у справі № П/811/3966/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України у строки, визначені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко