Справа № 804/5915/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 р. Справа № 804/5915/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРябчук О.С.
при секретаріСкупейко І.М.
представника позивача представників відповідача Продайко О.В. Жаворонкова С.М., Глухої О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечували. В обґрунтування своєї позиції спирались на письмові заперечення та зазначали наступне. Позивачем сформовано податковий кредит серпня 2014 року за рахунок контрагентів - ТОВ «Альтсервіс» та ТОВ «Центр реконструкції та дизайну», які не мали можливості здійснити господарські операції в зазначеному в первинних документах обсязі. В зв'язку з цим зроблено висновок про неможливість здійснення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, оскільки вони здійснювали операції, що не обумовлені економічними причинами, тобто цілями ділового характеру. Окрім того, під час перевірки було виявлено завищення податкових зобов'язань з послуг, отриманих від нерезидентів. При здійсненні авансу на користь нерезидента базу оподаткування ПАТ «ДМКД» обраховано по курсу іншому, ніж діяв на 0 годин по факту здійснення авансового платежу. В зв'язку з наведеним, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» зареєстроване розпорядженням Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів 27.02.1997 р., включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 05393043.
Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» перебуває на податковому обліку в СДПІ по роботі з ВПП у м. Дніпропетровську з 03.03.2011 р. за податковим номером 730.
За результатами перевірки складено акт від 29.12.2014 р. №717/28-01-46-02-05393043.
За висновками акту від 29.12.2014 р. №717/28-01-46-02-05393043 встановлено порушення:
- п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, ст.201, п.208.2 ст.208 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкових зобов'язань з ПДВ у серпні 2014 року на 5 069грн.;
- п.190.2 ст.190, п.198.2 ст.198, ст.201, п.208.2 ст.208 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту з ПДВ у серпні 2014 року на 1 206грн.;
- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту у серпні 2014 року на 962 231грн.
Вищевикладене призвело до порушення п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в саме: завищення від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту в серпні 2014 року на суму 958 368грн.
Порушення законодавства обґрунтовані в акті перевірки наступним чином.
В ході проведення перевірки встановлено, що при здійсненні авансу на користь нерезидента базу оподаткування ПАТ «ДМКД» обраховано по курсу іншому, ніж діяв на 0 годин дати виникнення податкових зобов'язань.У зв'язку з чим, ПАТ «ДМКД» завищено суму податкових зобов'язань, що враховується в рядку 7 декларації з ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 25 344грн., крім того ПДВ в розмірі 5 069грн. та завищено суму податковогокредиту, що враховується в рядку 12.4 декларації з ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 6 030грн., в т.ч. ПДВ в розмірі 1206грн.(а. 9-19 акту).
В ході перевірки досліджені договори підряду по взаємовідносинах з ТОВ «Альтсервіс» №14-1216-02 від 01.07.2014р.та № 14-1215-02 від 14.07.2014 (Додаток 13 до акту перевірки ) та первинні документи (податкові накладні, акти за формою КБ-2, довідка про вартість виконаних робіт/та витрати за формою КБ-2, форма 03, розшифровки інших витрат, платіжні доручення) (Додаток 12 до акту перевірки).
Податковий орган дійшов висновку, що виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Альтсервіс» (за даними звіту 1 ДФ) станом на 31.08.2014 року - 7 осіб, для виконання робіт на ПАТ «ДМКД» по обох договорах вони повинні були працювати 834 години на добу, що не є фізично можливим та не підтверджує реального здійснення ремонтних робіт.
Зазначене свідчить про неможливість підприємством ТОВ «Альтсервіс» виконати обсяги робіт зазначені в актах виконаних будівельних робіт, власними силами.В наданих ПАТ «ДМКД» первинних документах відсутня інформація щодо залучення та виконання робіт субпідрядними організаціями на території ПАТ «ДМКД».
Крім того, від оперативного управління СДПІ у м. Дніпропетровська МГУМ отримана інформація, наступного змісту: ТОВ «Альтсервіс» за місцем юридичної адреси м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28-А, офіс 338 не знаходиться. Будівля за даною адресою належить ДКПВІ «Дніпроагропроект». Згідно листа директора Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «Дніпроагропроект» С.М.Гавриленко «Про надання пояснень» (лист від 02.12.2014) підприємство орендних відносин з ТОВ «Альтсервіс» не має, дозволу на використання будівлі інституту, як юридичної адреси даному підприємству не надавали.
Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Альтсервіс» складено документи для ПАТ «ДМКД» на ідентифіковану послугу, тобто послугу, що ідентифікується лише за найменуванням, та відповідно не є реальною, так як документально оформлена послуга не підтверджує її фактичне надання ТОВ «Альтсервіс» (відсутність трудових ресурсів для виконання ремонтних робіт).
За таких обставин, податковим органом встановлено невідповідність наданих в ході проведення перевірки ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» документів, підприємством порушено п.198.1, п.198.2, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) в розмірі 665 085 грн.(а. 12-13 акту).
До складу податкового кредиту серпня 2014 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» включені податкові накладні на загальну суму 1 782 873,48грн., в т.ч. ПДВ - 297 145,58грн.
Крім того, в ході проведення перевірки ПАТ «ДМКД» надано договори № 13-0187-02 від 24.01.2013, № 13-2442-02 від 25.12.2013, № 13-2441-02 від 25.12.2013 та первинні документи.
Кількість працівників за даними звіту 1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» за III квартал 2014 року - 15 осіб.
Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ -2, за відповідні періоди, кількість робітників, що необхідна для виконання робіт зазначених в акті по обох діючих договорах складає 233 особи (розрахунок здійснено виходячи з 8-годиного робочого дня (відповідно до діючого трудового законодавства) та робочих днів в серпні 2014 року). Або згідно актів виконаних робіт по договору № 13-0187-02 витрачено 20 074, людино/годин, а по договору №13-2442-02 витрачено 10 698 людино/годин, по договору № 13-2441-02 витрачено 2 683 людино/годин.
Податковий орган дійшов висновку, що виходячи з фактичної чисельності ТОВ «ЦРД» (за даними звіту 1 ДФ) станом на 31.08.2014 року - 15 осіб, для виконання робіт на ПАТ «ДМКД» по трьох договорах вони повинні були працювати 125 годин на добу, що не є фізично можливим та підтверджує відсутність реального здійснення ремонтних робіт.
Зазначене свідчить про неможливість підприємством ТОВ «ЦРД» виконати обсяги робіт зазначені в актах виконаних будівельних робіт, власними силами.
Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» складено документи для ПАТ «ДМКД» на ідентифіковану послугу, тобто послугу, що ідентифікується лише за найменуванням, та відповідно не є реальною, так як документально оформлена послуга не підтверджує її фактичне надання ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» (відсутність необхідної кількості працівників для виконання ремонтних робіт).
За таких обставин, податковим органом встановлено невідповідність наданих в ході проведення перевірки ПАТ «ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського» документів, підприємством порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту (рядок 17 Декларації) в розмірі 297 146 грн. (а.12-16 акту).
За результатами розгляду скарг Публічного акціонерного товариства«Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» рішеннями вказаних органів державної податкової служби скарги позивача були залишені без задоволення, а оспорюване податкове повідомлення-рішення - без змін.
Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюються спірні правовідносини, показав наступне.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сумм податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльностіплатникаподатку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до п. 180.2 ст. 180 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.
Згідно з п.208.2 ст.208 ПКУ отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з п. 190.2 ст. 190 Податкового кодексу України.
Базою оподаткування по таких операціях є договірна (контрактна) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань (п. 190.2 ст.190 Податкового кодексу України).
Згідно із п. 187.8 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.
При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному ст. 201 Податкового кодексу України, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.
Податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку. Якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов'язань декларації за відповідний звітний період.
Офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.
У зв'язку з виданням Постанови НБУ від 31.03.2014 N180Міністерством доходів і зборів України 10 квітня 2014 року прийнято лист №8414/7/99-99-15-03-01-17 «Про застосування валютних курсів», згідно для цілей визначення податкових зобов'язань з податків та зборів (у тому числі митних платежів) протягом усієї доби застосовується офіційний курс гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, встановлений Національним банком України, що діє на 0 годин відповідної доби.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що причиною виникнення у позивача від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у серпні 2014 року, в тому числі, є:
- послуги отримані від нерезидентів - Компанії «Daniele @ C. OfficineMeccanicheS.p.A» (контракт №14-1173-12 від 03.07.2014 р.) та Компанії «SiemensVaiMetalsTechnologiesGMBH» (контракт №14-1161-12 від 23.06.2014 р.), а також
- послуги, отримані від постачальників - ТОВ «Альтсервіс» та ТОВ «Центр реконструкції та дизайну».
Так, щодо оподаткування послуг, отриманих від нерезидентів Компанії «Daniele @ C. OfficineMeccanicheS.p.A» та Компанії «SiemensVaiMetals Technologies GMBH» суд зазначає наступне.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що базу оподаткування по послугах, отриманих від нерезидентів - Компанії «Siemens VaiMetals Technologies GMBH» та Компанії «Daniele @ C. Officine Meccaniche S.p.A», перша подія по яких це дата авансового платежу, позивачем обраховано по курсу іншому, ніж діяв на 0 годин дати виникнення податкових зобов'язань.
Законодавець чітко визначив, щодатою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше (п. 187.8 ст.187 Податкового кодексу України).
Такою подією є здійснення авансового платежу п/д №22 від 24.07.2014 р. та п/д №8 від 07.08.2014 р.,що засвідчує першу подію - факт постачання послуг нерезидентами.
А відтак, при визначенні суми податкових зобов'язань по факту здійснення авансового платежу (п/д №22 від 24.07.2014 року) Компанії «Siemens VaiMetals Technologies GMBH» (контракт №14-1161-12 від 23.06.2014 р.) в розмірі 181 650Євро, базу оподаткування для визначення суми податкових зобов'язань необхідно було обраховувати, виходячи із курсу, що діяв на 0 годин 24.07.2014 року.
При визначенні суми податкових зобов'язань по факту здійснення авансового платежу (п/д №8 від 07.08.2014 року) Компанії «Daniele @ C. OfficineMeccanicheS.p.A» (контракт №14-1173-12 від 03.07.2014 р.) в розмірі 273 600Євро, базу оподаткування для визначення суми податкових зобов'язань необхідно було обраховувати, виходячи із курсу, що діяв на 0 годин 07.08.2014 року.
Проте, ані в позові, ані під час судового розгляду справи представником позивача не надано належного обґрунтування неможливості застосування підприємством курсу НБУ, що діяв на 0 годин 24.07.2014 р. та 07.08.2014 р. відповідно, тобто в момент здійснення авансу.
У зв'язку з чим, суд погоджується з висновками податкового органу про порушення з боку ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, ст.201, п.208.2 ст.208 Податкового кодексу України.
Щодо оподаткування послуг, отриманих позивачем від постачальників - ТОВ «Альтсервіс» та ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» у серпні 2014 року суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається відсутність у вказаних контрагентів необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників.
Так, матеріалами справи встановлено, що позивачем з ТОВ «Альтсервіс» укладено договори підряду №14-1216-02 від 01.07.2014р.та № 14-1215-02 від 14.07.2014р.
Згідно укладених договорів Замовник (ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського») доручає, а Підрядник (ТОВ «Альтсервіс») зобов'язується на свій ризик, власними силами і в терміни, визначені Договорами, виконати у відповідності із затвердженими проектно-кошторисними документаціями будівельно-монтажні роботи, а саме:
- реконструкцію сортопрокатного цеху (перший пусковий комплекс (перша черга) та
- антикорозійний захист металоконструкцій по договору №14-1216-02;
- антикорозійний захист металоконструкції по договору № 14-1215-02.
Договорами №14-1216-02 та №14-1215-02 передбачено ознайомлення працівників Підрядника з діючим режимом роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», вимог охорони праці і пожежної безпеки та забезпечення пропуску: працівників, автотранспорту, механізмів, матеріалів відповідно до інструкцій щодо пропускного і внутрішньо об'єктового режиму (пп. 4.2.5 п. 4 договору).
Проте, позивачем під час судового розгляду справи не надано відповідних пропускних документів щодо працівників ТОВ «Альтсервіс», які працювали на території ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» у серпні 2014 році, що унеможливило встановлення кількості осіб, що працювало від ТОВ «Альтсервіс», ідентифікації таких осіб та тривалість їх робочого дня.
Крім того, згідно з даними звіту 1ДФ Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтсервіс» станом за ІІІ квартал 2014 р., що міститься в матеріалах справи, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтсервіс» протягом липня-серпня 2014 працювало лише 7 осіб.
Доказів на підтвердження залучення до виконання робіт на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» субпідрядних організацій надано не було, відповідна інформація відсутня і в первинних документах позивача.
Отже, виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Альтсервіс» (за даними звіту 1 ДФ за ІІІ квартал 2014 р.) та обсягом виконаної роботи за договорами №14-1216-02 від 01.07.2014р.та № 14-1215-02 від 14.07.2014р., суд погоджується з висновками відповідача про неможливість ТОВ «Альтсервіс» виконати обсяги робіт для ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», що зазначені в актах виконаних будівельних робіт, власними силами.
Крім того, від оперативного управління СДПІ у м. Дніпропетровська МГУМ отримана інформація про те, що ТОВ «Альтсервіс» за місцем юридичної адреси м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 28-А, офіс 338 не знаходиться. Будівля за даною адресою належить ДКПВІ «Дніпроагропроект».
Згідно листа директора Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» С.М.Гавриленко від 02.12.2014р. за вих.01-09/334, що міститься в матеріалах справи, інститут орендних відносин з ТОВ «Альтсервіс» не має, дозволу на використання будівлі інституту, як юридичної адреси даному підприємству не надавав.
Отже, відсутність необхідних трудових ресурсів у ТОВ «Альтсервіс» для здійснення ремонтних робіт, визначених в договорах з ПАТ «ДМКД», ставить під сумнів реальність наданих послуг позивачу згідно із договорами 14-1216-02 від 01.07.2014р.та № 14-1215-02 від 14.07.2014р.
Умовами вищевказаних договорів є:
- замовник (ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського») доручає, а підрядник (ТОВ «Центр реконструкції та дизайну») зобов'язується виконувати капітальні та поточні ремонти основних виробничих фондів замовника (договір № 13-0187-02);
- замовник (ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського») доручає, а Підрядник (ТОВ «Центр реконструкції та дизайну») зобов'язується виконувати поточні ремонти основних виробничих фондів замовника (договір № 13-2442-02);
- замовник (ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського») доручає, а Підрядник (ТОВ «Центр реконструкції та дизайну») зобов'язується виконувати капітальні ремонти основних виробничих фондів замовника, в тому числі заміна залізобетонних плит покриття на металеві щити ТЗС НПЦ; заміна гідроізоляційного покриття на металевий лист ст. «250» ОПЦ (договір № 13-2441-02).
Договорами №13-0187-02 від 24.01.2013р., №13-2442-02 від 25.12.2013р. та №13-2441-02 від 25.12.2013р. передбачено ознайомлення працівників Підрядника з діючим режимом роботи на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», вимог охорони праці і пожежної безпеки та забезпечення пропуску: працівників, автотранспорту, механізмів, матеріалів відповідно до інструкцій щодо пропускного і внутрішньо об'єктового режиму.
Суд не враховує доводи позивача про надання під час перевірки «Списку працівників ТОВ «Центр реконструкції та дизайну», які отримали пропуск в 2014 році станом на 16.12.14р», підписаний начальником бюро пропускного режиму І.Л. Білоусова, оскільки складений він 16.12.2014 р. Окрім того, під час судового розгляду справи список не наданий суду, що унеможливлює встановлення кількості осіб, що працювало від ТОВ «Центр реконструкції та дизайну», ідентифікації таких осіб та тривалості їх робочого дня.
Крім того, згідно з даними звіту 1ДФ Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр реконструкції та дизайну» станом за ІІІ квартал 2014 р., що міститься в матеріалах справи, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр реконструкції та дизайну» протягом липня-серпня 2014 працювало лише 15 осіб.
Доказів на підтвердження залучення до виконання робіт на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» субпідрядних організацій надано не було, відповідна інформація відсутня і в первинних документах позивача.
Виходячи з фактичної чисельності ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» (за даними звіту 1 ДФ за ІІІ квартал 2014 р.) та обсягом виконаної роботи за договорами№ 13-0187-02 від 24.01.2013р., №13-2442-02 від 25.12.2013р. та №13-2441-02 від 25.12.2013р., суд погоджується з висновками відповідача про неможливість ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» виконати обсяги робіт для ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського», що зазначені в актах виконаних будівельних робіт, власними силами.
Але ж в первинних документах позивача відсутня інформація про залучення субпідрядних організацій, як то ТОВ «Денекс груп».
З аналізу норм чинного законодавства, які регулюють виникнення у платника податків права на податковий кредит вбачається, що підставою виникнення у платника такого права є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними), що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Слід зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Доводи позивача стосовно того, що реальність надання послуг з боку контрагентівТОВ «Альтсервіс» та ТОВ «Центр реконструкції та дизайну» - виконавців, на адресу позивача підтверджується необхідними первинними документами (договорами, додатками до договорів, податковими накладними, актами приймання виконаних підрядних робіт, актами приймання-передачі використаних матеріалів підрядчиком, банківськими розрахунками тощо), що містять необхідні для цілей оподаткування відомості про господарські операції та підтверджують факт їх реального виконання, не приймаються судом до уваги в зв'язку з наступним.
Позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального виконання підприємствами спірних послуг, залучення інших контрагентів (субпідрядників) для подальшого виконання послуг позивачу.
З матеріалів, наданих податковим органом, вбачається відсутність у виконавців ремонтних послуг на адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського» об'єктивної можливості надати такі послуги через недостатність ресурсів виконати спірні послуги контрагентами, не встановлення первинних документів про залучення спірними виконавцями третіх осіб до виконання зазначених послуг.
Наведені обставини свідчать про невідповідність інформації у поданих позивачем первинних документах змісту розглядуваних операцій.
Позивачем також не доведено прояву в необхідному обсязі розумної обережності при укладенні договорівіз контрагентами-виконавцями. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
При цьому свідоцтво про державну реєстрацію та наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов'язань через уповноважених представників.
А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.
І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Однак податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак податкова вигода не є самостійною діловою метою.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.
Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; визначити об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв'язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.
При цьому, Вищий адміністративний суд України звертає увагу на те, що порушення вимог податкового законодавства на будь-якому з наведених етапів є достатнім для висновку про невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку».
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 28.05.2015 р.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 28.05.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді О.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова