Справа № 1570/5317/2012
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 р. Справа № 1570/5317/2012

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Запорожана Д.В.

при секретарі - Гречаному В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 21.06.2011 року до дня поновлення на роботі).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що наказом №416-ВК/15п від 17.06.2011 року він був звільнений із займаної посади провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області з 21.06.2011 року в зв'язку із ліквідацією Головавтотрансінспекції за п.1 ст. 40 КЗпП України. На думку позивача, наказ про звільнення є незаконним, оскільки при звільненні не було враховано його переважне право на залишення на посаді, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що Головавтотрансінспекція перебуває в процесі ліквідації, тому реалізація права позивача на залишення на роботі та переведення на іншу посаду на тому ж підприємстві, установі, організації неможлива.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України змінити дату звільнення ОСОБА_5 в наказі від 17.06.2011р. №416-ВК/15п з « 21.06.2011р.» на « 24.09.2012р.» та виплатити йому середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 21.06.2011р. по 24.09.2012р. (включно).

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Скасовано наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №416-ВК/15п від 17.06.2011 року про звільнення ОСОБА_5 з посади провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області з 21.06.2011 року.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Одеській області.

Стягнуто з Головної державної інспекції на автомобільному транспорті на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21.06.2011 року по день поновлення на посаді.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2015 року постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_5 є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1); з 17.10.2005р. до 21.06.2011р. працював на посаді провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області, яке є структурним підрозділом Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України.

17.06.2011р. Головна державна інспекція на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України видала наказ №416-ВК/15п про звільнення ОСОБА_5 з посади провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області з 21.06.2011р. у зв'язку з ліквідацією Головавтотрансінспекції відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України.

Те, що позивач мав переважне право на залишення на роботі було відомо відповідачу, та вбачається з змісту наказу №416-ВК/15, за яким йому відповідно до ст. 21 Закону України №796 була виплачена допомога у розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати.

Згідно витягу з штатного розкладу Територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області станом на 21.06.2011р. у відділі державного контролю працювало 12 осіб, серед яких на посадах провідних спеціалістів 6 осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5

Як вбачається з наказів на звільнення вказаних осіб усі були звільненні за різними датами, першим - ОСОБА_5 та останній з них за датою звільнення - ОСОБА_7, та тільки 24.09.2012р. за наказом №712 -ВК/15п від 24.09.2012р.

Представником відповідача не надано суду жодного доказу того, що працівники, які працювали на аналогічній посаді у відділі державного контролю, мали якісь переваги перед ОСОБА_5, чи взагалі якісь переваги, та що їх службові обов'язки та вимоги до осіб які займали ці посади відрізнялись.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача з установи, яка ліквідується, відбулось без врахування того, що він відноситься до осіб, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та мав переважне право на залишення на роботі до дати звільнення останнього працівника цієї установи, тобто до 24.09.2012 року, тому позовні вимоги належить задовольнити шляхом зміни дати звільнення позивача з 21.06.2011 року на 24.09.2012 року та зобов'язання виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня фактичного звільнення до нової дати звільнення - 24.09.2012 року.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2015 року вказується:

«Визначальним для вирішення даної справи є, насамперед, правильне визначення змісту та обсягу позовних вимог. При цьому адміністративний позов не містив вимогу про скасування або визнання нечинним рішення відповідача за п.1 ч.4 ст. 105 КАС України… В мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції відсутнє відповідне обґрунтування щодо виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог ОСОБА_5 в частині зміни дати звільнення в наказі Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №416-ВК/15п від 17.06.2011 року про звільнення ОСОБА_5 з посади провідного спеціаліста відділу державного контролю територіального управління Головавтотрансінспекції у Одеській області з 21.06.2011 року. Оскільки правовий акт, що став підставою для ліквідації, та наступне звільнення працівника з цієї підстави взаємопов'язані, то способом захисту порушеного права позивача, враховуючи зміст позовних вимог, є поновлення працівника на посаді, з якої його було звільнено. Разом з тим, враховуючи необхідність перевірки такого правового акта, як наказу про звільнення позивача з посади так і процедури звільнення, суд апеляційної інстанції виходячи з меж доводів апеляційної скарги не вказав на порушення судом першої інстанції норм ст. 11 КАС України та передчасно без заявлених вимог про скасування наказу про звільнення № 416-ВК/15п від 17.06.2011 року визнав його незаконним та скасував. Відповідного до ч.4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції…».

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись до адміністративного суду з позовом про поновлення на роботі, позивач не оскаржував підставу свого звільнення - наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті №416-ВК/15п від 17 червня 2011 року (а.с.8), без дослідження якої неможливо вирішити спірні правовідносини.

Таким чином, позивачем був обраний неналежний спосіб захисту своїх прав, у зв'язку з чим у задоволенні позову належало відмовити.

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним, скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.3 ч.1 ст. 198; п.3, п.4 ч.1 ст. 202; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 травня 2015 року.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі
Суддя: Д.В. Запорожан