Справа № 638/2053/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 638/2053/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015р. по справі № 638/2053/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

17 лютого 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати та невиплати позивачу надбавки до його пенсії за вислугу років на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з причини набуття нею віку 18 років при умові, що вона є студентом навчального закладу;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату та виплачувати надбавку до його пенсії за вислугу років на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення нею Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, але не довше, ніждо досягнення нею 23-річного віку;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити позивачу надбавки до пенсії за вислугу років на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за весь минулий період невиплати, починаючи з серпня 2014 року по місяць фактичного поновлення виплати даної надбавки.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач безпідставно припинив виплати надбавки до його пенсії за вислугу років на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки згідно із підпунктом «а» частини 1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечується пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30 Закону) - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним припинення виплати та невиплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 надбавки до його пенсії на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з причини набуття нею віку 18 років при умові, що вона є студентом навчального закладу.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області поновити виплату та виплачувати ОСОБА_1 надбавку до його пенсії на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення нею Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, але не довше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 надбавки до його пенсії на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за весь минулий період невиплати, починаючи з серпня 2014 року по місяць фактичного поновлення виплати даної надбавки.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1, є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як військовослужбовець Збройних Сил України та з 19 серпня 2011 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Має на утриманні доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Довідки № 1196-П від 18.12.2014 року з вересня 2013 року ОСОБА_2 є студентом денної форми навчання другого курсу Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, з терміном навчання: з 01.09.2013 року по 20.07.2017 року.

На підставі п. «а» ч. 1 ст. 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1, як непрацюючий військовий пенсіонер, з серпня 2011 року отримував надбавку до своєї пенсії за вислуги років на доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму.

Оскільки, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 виповнилося 18 років, ОСОБА_1 з метою продовження отримання зазначеної надбавки до пенсії звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відповідною заявою та надав Довідку № 1190-П від 01.12.2014 року про навчання дочки.

Листом № 16983 - 14/20 від 12.12.2014 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу в продовженні отримання надбавки до пенсії, посилаючись на те, що призначити зазначену надбавку на утриманця, якому виповнилось 18 років, не має законних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу у продовженні отриманні надбавки до пенсії суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення, чим порушено законні інтереси платника позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до пункту "а" частини 1 статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до пенсії за вислугою років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

За правилами частини 1 статті 31 цього Закону члени сім'ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до положень частини 6 статті 30 зазначеного Закону право на пенсію в разі втрати годувальника мають право студенти до закінчення ними навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 річного віку.

Отже, суд першої інстанції, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб дається посилання на статтю 30 зазначеного Закону в цілому, а не окремої її частини, а тому право на отримання надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, виникає при наявності серед членів сім'ї не лише осіб, визначених частиною 4 статті 30 цього Закону, але і усіх інших осіб, зазначених у цій статті.

Зазначений висновок також обгрунтовується і Рішенням Конституційного Суду України №5-рп/99 від 3 червня 1999 року, у мотивувальній частині якого зазначено, що "утриманцями військовослужбовця можуть вважатись і члени його сім'ї, які належать до кола утриманців годувальника, визначеного Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Цивільним кодексом Української РСР та іншими законами. Виходячи з положень цих нормативних актів до категорії "член сім'ї", який перебуває на утриманні військовослужбовця, можна віднести дітей та інших членів сім'ї віком до 18 років; членів сім'ї, які є вихованцями, учнями, студентами, курсантами, слухачами, стажистами; членів сім'ї, які визнані у встановленому порядку непрацездатними через хворобу чи є такими за віком; працездатних членів сім'ї, які займаються такими видами трудової діяльності, як догляд за дітьми, братами, сестрами чи онуками військовослужбовця, які не досягли 8-річного віку, за інвалідом першої групи, дитиною - інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, тощо". У пункті 3 резолютивної частини зазначеного Рішення діти віком до 18 років, непрацездатні та члени сім'ї, які є студентами, у рівній мірі віднесені до кола утриманців військовослужбовця.

На підставі вимог пункту "а"частини 1 статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 30 цього Закону, пунктів 18 "а"та 55 "а"Положення про порядок призначення та виплати в Міністерстві оборони України державних пенсій і допомог військовослужбовцям та членам їх сімей надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім'ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачувалась при наявності на утриманні пенсіонера студентів до досягнення ними 23-річного віку з дня набрання чинності цього Закону, тобто з 1 травня 1992 року.

Слід зазначити, що норми чинного законодавства, а саме пункт "а" частини 1 статті 16 та стаття 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ніяких змін не зазнали.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 23.05.2012 року у справі № К-24907/09.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмовляючи позивачу у виплаті зазначеної надбавки Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, чим порушено законні інтереси позивача по справі.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 року по справі № 638/2053/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2015р. по справі № 638/2053/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2015 р.