Справа № 804/4991/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 р. Справа № 804/4991/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій» про накладення арешту,-
Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій», в якому позивач просить накласти арешт на кошти на рахунках у банківських установах, які належать відповідачу.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що у відповідача існує податковий борг в сумі 13 275,97 грн., що виник внаслідок несплати відповідачем податків та зборів у строки та у розмірах, встановлених діючим законодавством, внаслідок чого, просить накласти арешт на кошти, які знаходяться в банку, обслуговуючому Товариство з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій».
Представник позивача просив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій» зареєстроване як юридична особа та обліковується у Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, як платник податків.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій» має податковий борг в розмірі 13 275,97 грн., в тому числі з податку на додану вартість у розмірі 13 109,97 грн. та з податку на прибуток в розмірі 166 грн.
Позивачем, з метою виявлення та реалізації рухомого та нерухомого майна боржника було направлено запити до органів реєстрації прав.
Згідно даних УДАІ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області транспортні засоби за ТОВ «Кирило і Мефодій» не зареєстровані.
Згідно листа-відповіді Територіального управління Держгірпромнагляду у Дніпропетровській області від 02.10.14 за №3939-14/05 технологічні транспортні засоби ТОВ «Кирило і Мефодій» на обліку не перебувають.
Згідно листа-відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області від 15.12.2014 №07.2/1326/7073 сільськогосподарська техніка за ТОВ «Кирило і Мефодій» не зареєстровані.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Кирило і Мефодій» речові права на нерухоме майно не зареєстровані.
01.07.2013 року Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області сформовано податкову вимогу №347-19.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Поняття податкового боргу, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, включає в себе грошове зобов'язання, яке самостійно узгоджене платником податків, або узгоджене в порядку оскарження, але не сплачене у встановлений Податковим кодексом України строк.
Крім цього, суд зазначає, що Постановою Національного Банку України №22 від 21.01.2004р. затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція).
Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також, на стягувачів та є обов'язкові для виконання ними (пункти 1.1. та 1.3 Інструкції).
Пункт 10.2 Інструкції передбачає, що арешт за постановою державного виконавця або за рішенням суду (далі - документ про арешт коштів) накладається на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами в банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють порядок відкриття та використання рахунків.
Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 10.3 Інструкції).
Пунктом 10.10 Інструкції передбачено, що у разі надходження до банку платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого, на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.
Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 12.9 глави 12 цієї Інструкції.
До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги/інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог/інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого, було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.
Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.
З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.
Згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши зібрані та досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку про вихід за межі позовних вимог, а саме, що заявлений Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області адміністративний позов належить задовольнити частково, а саме в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «Кирило і Мефодій», що знаходяться в банку, однак виключно на суму існуючого податкового боргу.
Враховуючи те, що під час розгляду справи встановлено і документально підтверджено суму податкового боргу ТОВ «Кирило і Мефодій» у розмірі 13 275,97 грн., суд доходить висновку про наявність підстав накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача у банках в межах суми зазначеного податкового боргу.
Водночас, позивачем надано докази відсутності у відповідача майна, достатнього для погашення податкового боргу.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 163, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій» про накладення арешту - задовольнити частково.
Накласти арешт на кошти та інші цінності на рахунках у банківських установах, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Кирило і Мефодій» на суму податкового боргу в розмірі 13 275,97 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська