Справа № 2а-6440/11/1270
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року справа №2а-6440/11/1270

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року у справі № 2а-6440/11/1270 за позовом Приватного акціонерного товариства «Екоенергія» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.07.2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Екоенергія» з питань правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року, за результатами якої складено акт № 414/08-2/34621464 від 05.07.2011 року. На підставі зазначеного акта відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 20.07.2011 року № про зменшення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з ПДВ та зобов'язано сплатити суму податку у розмірі 43164,00 грн. та штрафні фінансові санкції у розмірі 1,00 грн. Позивач вважає, що зазначене рішення не відповідає вимогам чинного законодавства і суттєво порушують його права та законні інтереси, а тому просив суд визнати таке рішення недійсним та скасувати.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року у справі № 2а-6440/11/1270 адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення від 20.07.2011 року № Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилався на положення ст. 159, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначав, що підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування та збільшення суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість стала наявність нікчемних правочинів ПрАТ «Екоенергія» з ТОВ «Омнітех» щодо постачання котельного обладнання та з ТОВ «Монтаж-Демонтаж-Проект» щодо виконання робіт по бурінню свердловин, оскільки їх укладання було спрямоване на ухилення від сплати податку на додану вартість. Апелянт зазначає, що у період, що перевірявся, ПрАТ «Екоенергія» здійснювало операції з ТОВ «Омнітех» та ТОВ «Монтаж-Демонтаж-Проект» без мети настання реальних наслідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215, ч. 1, ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Сторони у судове засідання не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, так як не прибула жодна з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Луганську проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Екоенергія» з питань правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року. За наслідком проведення перевірки 05.07.2011 року податковою інспекцією складений акт № 414/08-2/34621464.

В акті перевірки вказано на порушення позивачем п.п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Луганську прийнято податкове повідомлення-рішення від 20 липня 2011 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (далі - ПДВ), ПрАТ «Екоенергія» визначено податкове зобов'язання з ПДВ та зобов'язання сплатити суму податку у розмірі 43164,00 грн., та штрафні фінансові санкції у розмірі 1,00 грн. (а.с. 41).

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог правомірним та зазначає, що судом повно і правильно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон - діяв на момент виникнення спірних відносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку (п.п. 7.4.1 ст. 7).

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Згідно п. 7.5 Закону України «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп.7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту. Як виняток з цього правила, підставою для нарахування податкового кредиту при поставці товарів (послуг) за готівку чи з розрахунками картками платіжних систем, банківськими або персональними чеками у межах граничної суми, встановленої Національним банком України для готівкових розрахунків, є належним чином оформлений товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу постачальником від отримувача таких товарів (послуг), з визначенням загальної суми такого платежу, суми податку та податкового номера постачальника.

Статтею 7 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року у справі № 5904/11/1270 позов Приватного акціонерного товариства «Екоенергія» задоволено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.10.2011 року апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську - залишено без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2011 року - залишено без змін (а.с. 93-97).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 липня 2014 року касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську - залишено без задоволення. Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.10.2011 року у справі № 2а-5904/11/1270 залишено без змін (а.с. 98-101).

Як вбачається зі змісту ухвал апеляційної та касаційної інстанції у справі № 2а-5904/11/1270, Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Луганську 14.06.2011 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ «Екоенергія» з питань правомірності нарахування податку на додану вартість за період з 01.12.2010 року по 30.04.2011 року. За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено податкові повідомлення-рішення, які вказаними судовими рішеннями скасовані.

Як вбачається з матеріалів справи, період, що перевірявся у даній справі, є період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.08.2011 року у справі № 5904/11/1270, яка залишена без мін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.10.2011 року та Вищого адміністративного суду України від 03 липня 2014 року, вже було перевірено та встановлено законність та правомірність формування (нарахування) податкового кредиту за період з 01.12.2010 року по 30.04.2011 року (в тому числі і період з 01.12.2010 року по 31.01.2011 року, що стосується даної справи). Вказані судові рішення набрали законної сили (а.с. 93-97, 98-101).

Крім того, колегія суддів вважає за потрібне звернути увагу апелянта на той факт, що податковим органам, відповідно до покладених на нього функцій та повноважень, не надано права здійснення висновків в актах перевірки про нікчемність, або недійсність правочинів, укладених суб'єктами господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На переконання колегії суддів відповідач не довів правомірності своїх дій, що стосуються предмету позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську у справі № 2а-6440/11/1270 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2011 року у справі № 2а-6440/11/1270 за позовом Приватного акціонерного товариства «Екоенергія» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: Г.М. Міронова

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко