Справа № 804/8492/14
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С.В.
Головуючий у 1 інстанції - Кучма К.С.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 травня 2015 рокусправа № 804/8492/14
зал судового засідання у приміщенні суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання Фірсік Д.Ю., з участю представника позивача Кім Г.В., представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду у справі № 804/8492/14 за позовом Дочірнього підприємства «Вітамін-Фарм» до Державної служби інтелектуальної власності України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсними свідоцтв та патентів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2015 року та 13 травня 2015 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної служби інтелектуальної власності України та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 відповідно на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2015 року та справу призначено до апеляційного розгляду на 20 травня 2015 року.

13.05.2015 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду згідно ст.ст.99, 100 КАС України.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та витягів, позивач є дочірним підприємством з головною компанією та засновником ТОВ «Система аптек «Лінда фарм» та залежить від останньої. Керівником позивача є ОСОБА_8, яка одночасно є керівником і засновником ТОВ «Система аптек «Лінда фарм». Одночасно ТОВ «Система аптек «Лінда фарм» є і єдиним засновником ТОВ «Аптека низьких цін», на цю назву останнє змінило свою назву в 2009 році. Тобто позивачу в особі керівника і засновника ОСОБА_8 з 2009 року відомо про наявність зареєстрованих торгових марок та промислових зразків, її компанії почали використовувати позначення «Аптека низьких цін», але вже після реєстрації цього знаку за третіми особами по справі.

ОСОБА_8 з 25.12.2009 року є і головою осередку УГО «Аптечна професійна асоціація України», яка обізнана про наявність оскаржуваних рішень з 2009 року.

В судовому засіданні представники від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 підтримали клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник позивача заперечував проти клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про залишення позову без розгляду, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в адміністративному позові позивач вказує на те, що із листа Дніпропетровського обласного осередку ВГО «Аптечна професійна асоціація України» від 12.05.2014 року він дізнався, що у Державній службі інтелектуальної власності зареєстровано права інтелектуальної власності, що створюють перешкоди до вільного розвитку ринку торгівлі лікарськими засобами.

До суду позивач звернувся 20.06.2014 року.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент розгляду клопотання відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та поданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, зокрема, обставин, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів; з'ясування причин пропуску цього строку та підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що при розгляді справ із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суди повинні керуватися, в тому числі положеннями Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, відповідно до яких не може бути порушено право особи на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду згідно ст.ст.99, 100 КАС України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 99, 100, 133, 196, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва