Справа № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"15" травня 2015 р.справа № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року у адміністративній справі № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14) за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про відшкодування надміру виплачених сум пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2013 р. Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просило стягнути з ОСОБА_2 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області надмірну виплачену суму пенсій у розмірі 48 505, 90 грн.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року у адміністративній справі № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14) в задоволені позовних вимог Управлінню Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області відмовлено повністю.

Не погодившись з постановою суду, подано апеляційну скаргу Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року у адміністративній справі № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_2 не повідомлено пенсійний фонд про обставини, що спричинили зміну її розміру пенсії, внаслідок чого позивачем отримано зайві пенсійні кошти у сумі 48 505,90 грн., які підлягають відшкодуванню на користь відповідача.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком з 02.01.1995 року.

Відповідно до заяви від 28.10.2004 р. ОСОБА_2 переведено з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

01.11.2012 року відповідачем направлено запит до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Павлограді Дніпропетровської області щодо надання довідок про перебування на обліку та отримання регресних виплат за годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

16.11.2012 року на адресу відповідача від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Павлограді Дніпропетровської області надійшла відповідь на вищезазначений запит. Так, відповідач повідомлений про те, що ОСОБА_2, починаючи з 02.04.2002 року отримує страхові виплати по втраті годувальника у відділенні ВД ФССНВ в м. Павлограді.

У зв'язку з чим відповідач вважає, що ОСОБА_2 порушено вимоги закону щодо неповідомлення про отримання нею соціальних виплат, які впливають на розмір пенсії та призводять до отримання позивачем надмірних пенсійних коштів, внаслідок чого виникла переплата по пенсії позивача за період з 28.10.2004 року по 31.03.2013 рік на загальну суму - 48 505,90 грн. Стягнення цієї суми Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області з відповідача стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи в задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що стягнення сум переплати можливим є при вчинені зловживань з боку пенсіонера, які призвели до переплати пенсійних коштів. Оскільки факт вчинення таких зловживань ОСОБА_2 не доведено позивачем, суд не знайшов підстав для стягнення з ОСОБА_2 заявлених пенсійним фондом коштів.

З вищенаведеними висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції яка діяла на момент призначення цього виду пенсії) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Частина 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім'ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так в апеляційній скарзі відповідач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь пенсійного фонду надміру виплачених сум пенсій у розмірі 48 505,90 грн., як переплату через неправомірні дії відповідача. При цьому законодавець під неправомірністю дій які можуть стати підставою для відшкодування пенсіонером надмірно сплачених йому коштів на користь пенсійного фонду визначає такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера і подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів пенсійного фонду чи в судова порядку.

Згідно зі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними висновками, неподання відомостей про зміну у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадку виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо (п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 № 6-4).

Отже, законодавець ставить чітку вимогу щодо наявності обставин, які зумовлюють стягнення на користь органів Пенсійного фонду надміру виплачених сум пенсій, а саме: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що призначення пенсії ОСОБА_2 у зв'язку з втратою годувальника не ґрунтувалось на поданні позивачем недостовірних відомостей для переведення з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Вимога щодо стягнення з позивача пенсійних коштів обумовлена отриманням відповіді з ВД ФССНВ в м. Павлограді про отримання ОСОБА_2 соціальних виплат, які на думку пенсійного фонду є пенсією і не дають права на отримання іншого виду пенсії - пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Однак встановлення факту отримання соціальної допомоги відповідачем не є недостовірними відомостями в розумінні ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому не можуть породжувати наслідки по поверненню пенсійних коштів виплачених ОСОБА_2

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області не зазначено, у чому полягає зловживання з боку позивача та не наданого жодного доказу на підтвердження факту переведення ОСОБА_2 з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника на підставі недостовірних відомостей.

Крім цього Пенсійний фонд не позбавлений був можливості на момент призначення позивачу пенсії з 28.10.2004 р. зробити відповідний запит до Фонду соціального страхування з метою з'ясування відомостей по отриманню соціальних виплат ОСОБА_2, які позивач вважає перешкодою для отримання ОСОБА_2 коштів по пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

За таких обставин, колегія суддів вважає вмотивованим висновок суду щодо відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_2 суми надмірно виплаченої пенсії, через недоведеність зловживань з боку відповідача.

Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2014 року у адміністративній справі № 185/5171/13-а(2-а/185/3/14) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко