Справа № 826/4832/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 травня 2015 року № 826/4832/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалової К.В.,

та представників сторін:

від позивача - Тарасенко О.М.,

від відповідача - Винника О.П., Мединського М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області
доПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
простягнення заборгованості зі сплати фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

УПФУ в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості зі сплати фінансової санкції у розмірі 1 073,55 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що Банком у визначені законодавством терміни не було перераховано у зазначеному розмірі суму фінансової санкції, визначеної у рішенні №29 від 10.02.2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі та надано строк відповідачу для надання заперечень, а від позивача витребувані додаткові матеріали по справі.

16 квітня 2015 року через загальний відділ документального обігу до суду від відповідача надійшли заперечення проти позову, за результатами розгляду яких суд прийшов до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі і своєю ухвалою від 23 квітня 2015 року призначив справу до розгляду за загальними правилами КАС України.

05 травня 2015 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, у якому УПФУ в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області, зокрема, просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відео конференції. За результатами розгляду заявленого клопотання судом постановлено ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 19 травня 2015 року представник позивача, що приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили відмовити у його задоволенні з огляду на наведені в письмових запереченнях доводи. Зокрема, представник відповідача наголошував на відсутності правових підстав для стягнення з Банку заборгованості по сплаті штрафної санкції з огляду на запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації.

У своїх додаткових письмових поясненнях, підтриманих представником позивача у судовому засіданні, УПФУ в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області стверджує про те, що положення п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на яку посилається відповідач у своїх запереченнях, стосується виключно зобов'язань банку перед своїми вкладниками та кредиторами, що за своїм визначенням не відноситься до позивача і не стосуються предмета спору у даній справі щодо стягнення у примусовому порядку заборгованості Банку по сплаті фінансових санкцій.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Конотопському районі Сумської області №29 від 10.02.2015р. до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на підставі ч.11 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несвоєчасне повернення на банківські рахунки управління Пенсійного фонду України в Конотопському районі сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат при своєчасному і в повному обсязі їх фінансування, застосовано фінансову санкцію у розмірі 1 073,55 грн.

Доказів оскарження Банком вказаного рішення в адміністративному або судовому порядку та / або сплати визначеної Управлінням санкції у відповідній сумі відповідачем суду не надано.

Однак, при вирішенні питання щодо наявності правих підстав для задоволення позовних вимог суд зважає на таке.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 квітня 2015 року за №71 внесено зміни до рішення від 02.03.2015р. №51 щодо строку тимчасової адміністрації банку і визначено строк у шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків (ч.2 ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація є процедурою виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В частині 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавцем наведено перелік зобов'язання банку на які не поширюється обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, до якого віднесено зобов'язання Банку щодо:

1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників;

11) сплати регулярного збору до Фонду;

2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті;

3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку;

4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо;

5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації;

6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти.

Зобов'язання банку, передбачені пунктами 11-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

Вказаний Закон не дає визначення поняття «кредитор банку». Визначення цього терміну міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

З огляну на те, що своє зобов'язання щодо сплати нарахованої позивачем суми штрафної санкції у розмірі 1 073,55 грн. відповідач станом на час розгляду справи не виконав, доказів оскарження рішення про нарахування цієї санкції суду не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості перед Пенсійним фондом України по сплаті санкції в сумі 1 073,55 грн.

Однак, з огляду на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» у відповідача запроваджено процедуру тимчасової адміністрації з 03.03.2015 по 02.09.2015, суд визнає вимогу позивача про стягнення заборгованості зі сплати фінансової санкції у розмірі 1 073,55 грн. такою, що не підлягає задоволенню в силу імперативних приписів п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що в силу приписів, закріплених у пункті 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до п.4 ч.3 ст129 Конституції України та ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги, що на позивача не поширюються обмеження, встановлені ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та враховуючи, що вимоги позивача є саме вимогами кредитора банку, суд відмовляє в позові.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в місті Конотопі та Конотопському районі Сумської області до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості зі сплати фінансових санкцій у розмірі 1 073,55 грн. - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, визначені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.А. Добрівська