Справа № 808/1068/15
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року (о 10 год. 40 хв.) Справа № 808/1068/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.,

за участю представника позивача Лященко О.М.,

представника відповідача Романенка М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя

до Публічного Акціонерного Товариства «Запоріжтрансформатор»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя (далі - Правобережний РЦЗ м. Запоріжжя, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 5 331,74 грн.

Згідно ухвали суду від 25.03.2015 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі - Відкрите акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» на Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» (далі - ПАТ «Запоріжтрансформатор», відповідач).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Так, вимоги обґрунтовує Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та зазначає, що під час відвідування Правобережного РЦЗ м. Запоріжжя 18.11.2014 громадянин ОСОБА_3 звернувся із заявою, а також надав копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-176/2008 від 28.01.2008, яке набрало законної сили 26.05.2008, про поновлення його на роботі на ВАТ «Запоріжтрансформатор» та копію трудової книжки НОМЕР_1. Вказує, що під час перебування на обліку у центрі зайнятості за період з 13.06.2007 по 10.01.2008 ОСОБА_3 виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 5 331,74 грн., у зв'язку із чим 28.11.2014 відповідачу направлено претензію №01-19/3863, яку підприємством отримано 01.12.2014, але відповідь на адресу позивача не надходила, кошти відповідачем сплачені не були. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, наведених у запереченнях №1/05-рн-833 від 06.04.2015 (вх. №14391), зокрема, вважає позов таким, що підлягає залишенню без задоволення з огляду на те, що право на звернення до адміністративного суду у позивача виникло з моменту поновлення ОСОБА_3 на роботі за рішенням суду. Таким чином, вказує, що на момент звернення позивачем до суду сплив строк, встановлений ч.2 ст. 99 КАС України, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Крім того, суд вживав необхідних заходів щодо виклику в судове засідання в якості свідка ОСОБА_3, проте свідок у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

22.05.2007 ОСОБА_3 звернувся до Правобережного РЦЗ м. Запоріжжя із заявою про надання статусу безробітного, відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та наказом від 22.05.2007 №НТ070522 вказаній особі надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю з 22.05.2007 по 15.05.2008, відкладено допомоги по безробіттю в зв'язку з наданням особі вихідної допомоги та інших виплат при вивільненні з 22.05.2007 по 12.06.2007.

Із змісту витягів з наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_3 судом встановлено, наказом від 13.06.2007 №НТ070613 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 13.06.2007, наказом від 07.03.2008 №НТ080307 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв'язку з невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин 30 к.д. і більше та знято з обліку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2008 по справі №2-176/2008 визнано незаконним звільнення з роботи ОСОБА_3, проведене ВАТ «Запоріжтрансформатор» на підставі наказу №150 від 12.05.2007 по ст. 40 п.1 КЗпП України, поновлено вказану особу на роботі водієм автотранспортних засобів АТЦ, також стягнуто з ВАТ «Запоріжтрансформатор» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за годину вимушеного прогулу за період з 13.05.2007 по 28.01.2008 у сумі 8 932,50 грн. та відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.05.2008 відхилено апеляційні скарги ОСОБА_3 та ВАТ «Запоріжтрансформатор», вказане рішення суду залишено без змін.

На підставі наказу генерального директора ВАТ «Запоріжтрансформатор» №24лс від 11.02.2008 ОСОБА_3 поновлено на роботі на підприємстві.

Під час відвідування Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя 18.11.2014 ОСОБА_3, звернувся з заявою, у якій повідомив, що був поновлений на роботі у ВАТ «Запоріжтрансформатор» згідно рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.01.2008 по справі №2-176/2008, яке набрало законної сили 26.05.2008, яке разом із копією дублікату трудової книжки НОМЕР_1 надав позивачу.

28.11.2014 директором Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя видано наказ №365-о «Про повернення роботодавцем виплаченої допомоги по безробіттю згідно п.4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до Довідки від 25.11.2014 позивача ОСОБА_3 за період з 13.06.2007 по 10.01.2008 виплачена сума матеріальної допомоги у розмірі 5 331,74 грн.

28.11.2014 позивачем на адресу відповідача поштою направлено претензію від 28.11.2014 №01-19/3863 про відшкодування коштів на суму 5 331,74 грн. разом із довідкою від 25.11.2014, які вручені уповноваженому представнику відповідача за довіреністю 01.12.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У зв'язку з несплатою відповідачем вказаної суми заборгованості у добровільному порядку Правобережний РЦЗ м. Запоріжжя звернувся із позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення» № 803-XII, 01.03.1991 підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів, та про працівників, які працюють неповний робочий день (тиждень), якщо це не передбачено трудовим договором, або не працюють у зв'язку з простоєм виробництва з не залежних від них причин, і в десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому законодавством. Несвоєчасна реєстрація або відмова від неї, порушення порядку подання адміністративних даних тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III (далі - Закон № 1533-III).

Відповідно до вимог ст. 35 Закону № 1533-III роботодавець зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески; надавати виконавчій дирекції Фонду відомості в установленому порядку про: прийняття на роботу працівників; заробітну плату працівників, використання робочого часу тощо; сплату страхових внесків, у тому числі застрахованими особами.

Згідно із абзацом першим ч. 4 ст. 35 Закону № 1533-III із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2008 по справі №2-176/2008, яке набрало законної сили 26.05.2008, визнано незаконним звільнення з роботи ОСОБА_3, проведене ВАТ «Запоріжтрансформатор» та поновлено вказану особу на роботі водієм автотранспортних засобів АТЦ.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно не відшкодовано Правобережному РЦЗ м. Запоріжжя суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному ОСОБА_3

Суд вважає, що строк звернення до суду позивачем не пропущено, а тому підстави для відмови у задоволенні позову, передбачені ст. ст. 99, 100 КАС України відсутні, оскільки ухвалою суду від 06.04.2015 по даній справі вже відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до ст.39 Закону № 1533-III спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

На момент розгляду справи в суді сума виплаченого забезпечення ОСОБА_3 за період з 13.06.2007 по 10.01.2008 у розмірі 5 331,74 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість не погашена, що саме представником відповідача визнано.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на користь Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя суму боргу у розмірі 5 331,74 грн. на р/р 4259, , МФО 813015, Банк ГУДКСУ у Запорізькій області, одержувач Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак