Справа № 815/563/15
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2015-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/563/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Одеса

12:18

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання - Філімоненка А.О.;

представника позивача - Соломон Т.С. (довіреність від 25.11.2014 року);

представника відповідача - Олійник Л.О. (довіреність від 13.02.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області в якому просив суд визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо невизнання уточнюючих розрахунків № та № до декларації податку на додану вартість за жовтень 2014 року, поданих 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області визнати як податкову звітність та прийняти уточнюючі розрахунки № та № до декларації з податку на додану вартість за жовтень 214 року, подані 06.12.2014 року в електронній формі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

19.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» подало до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

Позивач 06.12.2014 року подав уточнюючі розрахунки до декларації з податку на додану вартість № , № , у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок у декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

24.12.2014 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області повідомила Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», що надані ним уточнюючі розрахунки були подані в порушення п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України, у період проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», а тому не визнані як податкова звітність.

Позивач не погоджується з діями Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо невизнання уточнюючих розрахунків № та № до декларації податку на додану вартість за жовтень 2014 року, поданих 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, та просить суд зобов'язати відповідача визнати як податкову звітність та прийняти уточнюючі розрахунки № та № до декларації з податку на додану вартість, подані 06.12.2014 року в електронній формі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (т.1 а.с.5-10).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (т.1 а.с.131-133).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» зареєстроване Одеським міським управлінням юстиції 12.12.2013 року за № 0048004 відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (т.1 а.с.11).

Позивач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області як платник податків з 13.12.2013 року за № 55 (т.1 а.с.91).

19.11.2014 року позивач подав до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

27.11.2014 року, 01.12.2014 року, 02.12.2014 року, 06.12.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» подало уточнюючі розрахунки до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

01.12.2014 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області видала наказ № 1768 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за (т.1 а.с.134) та направлення на перевірку № 1795 від 01.12.2014 року (т.1 а.с.135).

В період з 01.12.2014 року по 03.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області провели документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року.

За результатами цієї перевірки 10.12.2014 року відповідач склав акт № 99/15-510/39020883 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року» (т.1 а.с.30-43).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.44.6 ст.44, п.187.1 ст.187, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: завищення податкового зобов'язання за жовтень 2014 року на загальну суму 170958,00 грн.; завищення податкового кредиту за жовтень 2014 року на загальну суму 149930,00 грн.; завищення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту за жовтень 2014 року на 21028,00 грн.;

- абз. а п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, розділу V Наказу Міністерства доходів і зборів України «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 13.11.2013 року № 678, в результаті чого встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року на 844812,00 грн.

Відповідач 01.12.2014 року склав акт № 7/15-525 про відмову від підпису направлень на перевірку та отримання копії наказу на позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за (т.1 а.с.136), та 03.12.2014 року склав акт № 8/15-52-15-02 про відмову в отриманні посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за листа від 02.12.2014 року № 7819/10/15-52-15-02 про надання копій документів (т.1 а.с.137), та 03.12.2014 року склав акт № 9/15-52-15-02 про відмову в наданні посадовою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за копій документів згідно листа від 02.12.2014 року № 7819/10/15-52-15-02 (т.1 а.с.138).

Позивач з актом перевірки № 99/15-510/39020883 від 10.12.2014 року не погодився та подав заперечення на нього, в яких просив відмінити його (т.1 а.с.60-65).

На підставі направлень від 04.12.2014 року № 1819 (т.1 а.с.140), від 04.12.2014 року № 1820 (т.1 а.с.141), від 04.12.2014 року № 1821 (т.1 а.с.142) та Наказу від 04.12.2014 року № 1792 (т.1 а.с.139) в період з 05.12.2014 року по 09.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області провели документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних періодах за жовтень 2014 року.

За результатами цієї перевірки 12.12.2014 року відповідач склав акт № 100/15-510/39020883 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» код за суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних періодах за жовтень 2014 року» (т.1 а.с.44-59).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- п.44.6 ст.44, п.187.1 ст.187, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено: завищення податкового зобов'язання за жовтень 2014 року на загальну суму 170958,00 грн.; завищення податкового кредиту за жовтень 2014 року на загальну суму 149930,00 грн.; завищення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту за жовтень 2014 року на 21028,00 грн.; завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2014 року на 30947,00 грн.

- абз. а п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, розділу V Наказу Міністерства доходів і зборів України «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 13.11.2013 року № 678, в результаті чого встановлено завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних періодах за жовтень 2014 року на 813865, 00 грн.

Позивач з актом перевірки № 100/15-510/39020883 від 12.12.2014 року не погодився та подав заперечення на нього, в яких просив відмінити його (т.1 а.с.66-74).

Відповідач за результатами розгляду заперечень позивача для встановлення об'єктивних обставин, що не були досліджені під час перевірки, прийняв рішення про проведення перевірки згідно з вимогами пп.78.1.5. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, 25.12.2014 року видав відповідні накази № 1900 (т.1 а.с.75-76) та № 1899 (т.1 а.с.77-78) про проведення позапланової документальної виїзної перевірки позивача та направлення на перевірку від 25.12.2014 року № 1933 (т.1 а.с.144), № 1934 (т.1 а.с.145).

Крім того, 24.12.2014 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області повідомила позивача, що надані ним 06.12.2014 року уточнюючі розрахунки № та № були подані в порушення п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України, у період проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», а тому не визнані як податкова звітність.

Відповідно пп.78.1.3. п.78.1 Податкового кодексу України підставою проведення документальних позапланових перевірок є, крім іншого, подання платником податків контролюючому органу уточнюючого розрахунку з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом.

Суд вважає, що вказані висновки про наявність зазначених порушень податкового законодавства позивачем є необґрунтованими за наступних підстав.

25.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області провели позапланові виїзні перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за жовтень 2014 року та з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість в наступних звітних періодах за жовтень 2014 року.

05.01.2015 року за наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області складено акти перевірок № 2/15-510/39020883 та № 3/15-510/39020883.

Не погодившись з висновками актів перевірок від 05.01.2015 року № 2/15-510/39020883 та № 3/15-510/39020883 позивач 17.01.2015 року подав заперечення, які відповідач залишив без розгляду у зв'язку із пропуском терміну їх подання листом від 21.01.2015 року № 509/10/15-52-15-02.

На підставі актів перевірок позивача податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення від 26.01.2015 року № та № .

Позивач з зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями не погодився та подав скаргу на них.

Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області своїм рішенням про результати розгляду первинної скарги від 07.04.2015 року № 1154/10/15-32-10-02-07 встановило, що Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області при проведенні перевірки та складенні актів від 10.12.2014 року № 99/15-510/39020883 та від 05.01.2015 року № 2/15-510/39020883 порушила низку законодавчих норм та правил, акти перевірки склала не якісно, під час перевірки не дослідили правомірність формування податкового кредиту, у зв'язку з чим скасувало податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015 року № (т.2 а.с.50-55).

Також, Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області своїм рішенням про результати розгляду первинної скарги від 07.04.2015 року № 1153/10/15-32-10-02-07 встановило, що Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області при проведенні перевірки та складенні актів від 12.12.2014 року № 100/15-510/39020883 та від 05.01.2015 року № 3/15-510/39020883 порушила низку законодавчих норм та правил, перевірку не провела, у зв'язку з чим скасувало податкове повідомлення-рішення від 26.01.2015 року № (т.2 а.с.45-49).

Крім того, впродовж судового розгляду справи суд встановив, що відповідно до показань свідків ні в період з 01.12.2014 року по 03.12.2014 року ні в період з 05.09.2014 року по 09.12.2014 року відповідач не проводив перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», оскільки не мав законних підстав для її проведення.

Так, суд встановив, що 01.12.2014 року та 02.12.2014 року відповідач ніяких дій щодо перевірки позивача не проводив, а 03.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області прибули до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів», проте у них не було документів які б посвідчували їх повноваження.

Суд наголошує, що відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України крім іншого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Також, 05.12.2014 року співробітники Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області знову прибули до позивача для проведення перевірки, однак бухгалтера на підприємстві не було у зв'язку з виконанням службових завдань. Крім того, у працівників відповідача не було документів на підтвердження повноважень.

Суд встановив, що 08.12.2014 року для проведення перевірки інспектори не прибули.

08.12.2014 року позивач отримав інформацію про відключення подачі електроенергії 09.12.2014 року та видав відповідне розпорядження, що зробило проведення перевірки неможливим з незалежних від позивача причин (т.1 а.с.22).

Крім того, листом від 11.12.2014 року позивач повідомив Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про можливість проведення перевірки на підприємстві 11.12.2014 року, проте через відсутність електропостачання у приміщенні відповідача даний лист зареєстрували лише 12.12.2014 року.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів відповідача, що позивач відмовився допустити співробітників Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до проведення перевірки.

Згідно з п.46.1 ст.46 Податкового Кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Суд зазначає, що п.49.8 ст.49 Податкового кодексу України передбачено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з пп.49.11.1, пп.49.11.2 п.49.11 ст.49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Суд вважає, що позивач не порушував при поданні 06.12.2014 року уточнюючих розрахунків до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року № та № п.50.2 ст.50 Податкового кодексу України, оскільки фактично перевірка не проводилася.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення в повному обсязі.

Під час судового розгляду справи представник відповідача не надав доказів, які б спростовували зазначені вище факти.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа».

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо невизнання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року поданого 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (№ ).

3. Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області щодо невизнання уточнюючого розрахунку до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року поданого 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (№ ).

4. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області визнати як податкову звітність та прийняти уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року поданий 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (№ ).

5. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області визнати як податкову звітність та прийняти уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за жовтень 2014 року поданий 06.12.2014 року в електронній формі до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (№ ).

6. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод залізобетонних виробів» () суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст.185, 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складений 02 червня 2015 року.

Суддя М.М. Кравченко