Справа № 2а-3543/11
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3543/11
УХВАЛА

26.01.2011 Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання позивача ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для звернення до суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Автозаводському районі м.Кременчука Полтавської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, , -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м. Кременчука.

В позові вказувала, що вона є дитиною війни та згідно зі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (далі Закон) має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Верховна ОСОБА_3 України своїм Законом України №3235-ІУ від 20 грудня 2005 року „Про Державний бюджет України на 2006 рік стаття 77 та стаття 110 та Законом України №489-V від 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік, стаття 71, пункт 12 та положенням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік призупинила дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 відповідно положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»та п.п.41 Р.2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнані такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними). Протягом 2009 року дія ст. ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни взагалі не зупинялась. Однак, відповідач протягом 2006-2007 року не здійснював виплату вказаної допомоги, а в 2009 р. здійснював у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним Законом.

Посилаючись на вищевикладені обставини, а також на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом пропущених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року, визнати бездіяльність Управління пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м.Кременчука щодо нарахування та виплати їй щомісячної державної соціальної допомоги як дитині з 01.01.2006 року по 30 червня 2010 року неправомірними, зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Автозаводському районі м.Кременчука здійснити їй нарахування та виплату доплати передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та сплатити їй недоплачену суму доплати за період з 01.01.2006 року по 30 червня 2010 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У позові ОСОБА_2 просить захистити її права як «дитини війни»за період з 01.01.2006 року по 30.06.2010 р., тобто вимоги заявлені позивачем за межами строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши клопотання позивача ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду, суд залишає позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду з наступних підстав.

В обґрунтування свого клопотання про поновлення строку для звернення до суду з позовом позивач посилається на те, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй, як дитині війни виплати їй повідомлено не було, тому про факт порушення її прав їй стало відомо лише після отримання листа Відповідача.

Однак, з цими доводами позивача суд не може погодитись.

Так, рішеннями Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнавались неконституційними окремі положення Законів України «Про Державний бюджет на 2007 рік», «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України»у разі якщо Закони, інші правові акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ч.2 і ч.3 ст. 67 Закону України «Про Конституційний Суд України»ухвали, рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України протягом наступного робочого дня після їх підписання оприлюднюються на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України і направляються Президенту України, ОСОБА_3 України та Кабінету Міністрів України. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України.

Таким чином, рішення Конституційного Суду України є загальновідомими та доступними для ознайомлення та вивчення актами для усього кола громадян України, у тому числі і для позивача ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що про порушення своїх прав «як дитини війни»позивач повинна була дізнатись з часу прийняття Конституційним судом України рішень від 22.05.2008 за №10-рп/2008, тому причини, на які посилається позивач у своєї заяві про поновлення строку, суд не може визнати поважними.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки відсутні підстави для задоволення заяви позивача ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду, адміністративний позов повинен бути залишений без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100 ч.1, 101 ч.1, 102, 107 ч.1 і ч.2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_2 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для звернення до суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України у Автозаводському районі м.Кременчука Полтавської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2006 року по 30 червня 2010 року - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Оскільки ухвала постановлена без виклику осіб, апеляційна скарга може бути подана сторонами протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ: