Справа № 809/1127/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2015 р. Справа № 809/1127/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя: Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Мельничука Є.С.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Григоріва В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2015 року ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську (далі по тексту відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державною податковою інспекцією у місті Івано-Франківську протиправно, в порушенні вимог статтей 101, 102 Податкового кодексу України, відмовлено у списанні своєчасно не стягнутого безнадійного податкового боргу. Вважає такі дії неправомірними та просить зобов'язати відповідача списати безнадійний податковий борг, визначений податковими повідомленнями-рішеннями за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року в загальному розмірі 2 031 749, 10 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Також, суду пояснив що податкові зобов'язання набули статусу податкового боргу 18.11.2009 року, з моменту набрання законної сили ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 12.11.2009 року за №2-а-2382/09/0970.

Представник відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнав, суду пояснив, що відповідачем в межах 1095 денного строку вжито заходів щодо стягнення з позивача податкового боргу визначеного податковими повідомленнями-рішеннями за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року, судом видано виконавчий лист, який знаходиться в проваджені органу державної виконавчої служби, тому відсутні підстави для списання податкового боргу. Вважає дії відповідача правомірними, просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.08.2009 року відповідачем проведено позапланову виїзну комплексну документальну перевірку дотримання вимог законодавства про оподаткування приватного підприємця ОСОБА_3 за період з 01.01.2007 року до 06.08.2009 року.

За наслідками вказаної перевірки складено акт за №9133/173/НОМЕР_1 від 12.08.2009 року.

На підставі акта за №9133/173/НОМЕР_1 від 12.08.2009 року відповідачем податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 19.08.2009 року визначено позивачу суму податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб в сумі 563 850 гривень; податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 19.08.2009 року визначено податкове зобов'язання за платежем: податок з доходів найманих працівників в сумі 2 274, 45 гривень та штрафні санкції в сумі 4 548, 90 гривень; податковим повідомленням-рішенням за №/0 від 19.08.2009 року відповідачем визначено позивачу податкове зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 942 400 гривень та штрафні санкції в сумі 471 200 гривень.

ОСОБА_3 звернувся в судовому порядку з позовною заявою до Держаної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року, яку 11.12.2009 року відкликав та ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2009 року за №2-а-2382/09/0970 її залишено без розгляду.

14.04.2010 року ОСОБА_3 знову звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Держаної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року.

26.11.2010 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №2а-1415/10/0970, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 року за №37913/10/9104 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.07.2014 року за №К/800/51371/13, в задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_3 до Держаної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року - відмовлено.

Поряд з цим, перший заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківськ звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позов про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_3 податкового боргу в розмірі 2 031 749, 10 гривень, визначеного податковими повідомленнями-рішенням за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року.

29.03.2010 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №2а-1220/10/0970 за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківськ до приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення податкового боргу в розмірі 2 031 749, 10 гривень.

06.05.2010 року ухвалою суду провадження у справі за №2а-1220/10/0970 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за №2а-1415/10/0970 за позовом приватного підприємця ОСОБА_3 до Держаної податкової інспекції в місті Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року.

12.11.2013 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №2а-1220/10/0970, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014 року за №876/503/14, стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету України податковий борг в сумі 2 031 749, 10 гривень.

Вказана сума податкового боргу стягується з позивача відділом державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції в примусовому порядку, згідно виконавчого листа за №2а-1220/10/0970, виданого Івано-Франківським окружним адміністративним судом.

26.11.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківськ із заявою про списання безнадійного податкового боргу своєчасно нестягнутого згідно податкових повідомлень-рішень за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року.

Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківськ листом за №2170/10/11-150/938 від 31.01.2015 року повідомлено позивача про відсутність підстав для списання податкового боргу.

Суд, розглядаючи дані позовні вимоги та вирішуючи, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з чинних на час виникнення правовідносин нормативно-правових актів та зазначає їх зміст у відповідній редакції.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент виникнення даних правовідносин) є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Пункт 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначав апеляційне узгодження податкового зобов'язання.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно підпункту 5.2.5 пункту 5.2 статті 5 цього Закону з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню.

Згідно підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Як встановлено судом, на момент чинності Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» грошові зобов'язання позивача, визначені відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року, у відповідності до підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» були неузгоджені, внаслідок їх повторного оскарження позивачем в судовому порядку в адміністративній справі за №2а-1415/10/0970.

З 01.01.2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (чинного на момент звернення позивача до відповідача із заявою щодо списання безнадійного податкового боргу та чинного на момент звернення позивача до суду), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником .податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що грошові зобов'язання позивача з сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 563 850 гривень, податку з доходів найманих працівників в сумі 2 274, 45 гривень та штрафних санкцій в сумі 4 548, 90 гривень, податку на додану вартість в сумі 942 400 гривень та штрафних санкцій в сумі 471 200 гривень, визначені відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року у відповідності до підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України стали узгодженими 24.09.2013 року, тобто з моменту розгляду судом справи по суті і прийняття відповідного рішення, та з моменту набрання рішенням суду в адміністративній справі за №2а-1415/10/0970 законної сили і у відповідності до підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України набули статусу податкового боргу.

Згідно підпункту 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно підпункту 15.2.1 пункту 15.2 статті 15 вказаного Закону у разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним.

Стаття 102 Податкового кодексу України визначає строки давності та їх застосування.

Відповідно пункту 102.1 статті Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Таким чином, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

При цьому, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.

Як наслідок, перебіг 1095 денного строку на стягнення з позивача податкового боргу з сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 563 850 гривень, податку з доходів найманих працівників в сумі 2 274, 45 гривень та штрафних санкцій в сумі 4 548, 90 гривень, податку на додану вартість в сумі 942 400 гривень та штрафних санкцій в сумі 471 200 гривень розпочався 24.09.2013 року та на час звернення позивача до відповідача з вимогами про списання безнадійного податкового боргу своєчасно не стягнутого, не минув.

Стаття 101 Податкового кодексу України визначає списання безнадійного податкового боргу.

Відповідно пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України під терміном "безнадійний" розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв'язку з недостатністю майна банкрута (підпункт 101.2.1);

податковий борг фізичної особи, яка: визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку (підпункт 101.2.2);

податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3);

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (підпункт 101.2.4);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (підпункт 101.2.5).

Як встановлено судом, відповідачем в 1095 денний строку вжито заходів щодо стягнення з позивача податкового боргу з сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 563 850 гривень, податку з доходів найманих працівників в сумі 2 274, 45 гривень та штрафних санкцій в сумі 4 548, 90 гривень, податку на додану вартість в сумі 942 400 гривень та штрафних санкцій в сумі 471 200 гривень, шляхом подання до суду позову про стягнення податкового боргу, за наслідками розгляду якого ухвалено постанову про стягнення податкового боргу, судом видано виконавчий лист, який звернуто до органу державної виконавчої служби про стягнення в примусовому порядку вказаних платежів, тому відсутні підстави для списання такого податкового боргу.

Враховуючи, що перебіг 1095 денного строку на стягнення податкового боргу з сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 563 850 гривень, податку з доходів найманих працівників в сумі 2 274, 45 гривень та штрафних санкцій в сумі 4 548, 90 гривень, податку на додану вартість в сумі 942 400 гривень та штрафних санкцій в сумі 471 200 гривень розпочато 24.09.2013 року і на час звернення позивача до відповідача із заявою про списання цього податкового боргу триває, то відсутні підстави для визнання такого податкового боргу безнадійним.

Посилання представника позивача на ту обставину, що податкові зобов'язання визначені відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями за №/0, №/0 та №/0 від 19.08.2009 року набули статусу податкового боргу 18.11.2009 року з моменту набрання законної сили ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 12.11.2009 року за №2-а-2382/09/0970 є невірним, оскільки залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права позивача на повторне звернення з тими самими позовними вимогами, якими позивач скористався, рішеннями суду надано правову оцінку вказаних вище грошових зобов'язань позивача, які за наслідками розгляду справи вважаються узгодженими та набули статусу податкового боргу з 24.09.2013 року.

За таких обставин, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні вимоги позивач щодо списання безнадійного податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає даний адміністративний позов необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.05.2015 року.