Справа № 757/6966/15-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 757/6966/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Остапчук Т.В. Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2015 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю секретаря Скалецької І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до Печерського районного суду м.Києва з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати припис головного державного інспектора інспекційного відділу № 2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Лисака С.Ф. від 05.02.2015 року про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанову № 3 від 17.02.2015 року про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, винесену заступником директора Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Рекуном В.В.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 12 березня 2015 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі п.6 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки зазначені в ухвалі висновки не відповідають нормам процесуального права, та винести нову з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції протокольною ухвалою було замінено відповідача Департамент Державної архітектурної-будівельної інспекції у м. Києві на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулася до Печерського районного суду м.Києва як адміністративного з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м.Києві.

Суд першої інстанції під час прийняття ухвали про повернення позовної заяви дійшов висновку, що дана справа не підсудна Печерському районному суду м.Києва як адміністративному суду, а підсудна окружному адміністративносу суду, оскільки відповідачем по справі виступає орган державної влади.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне:

Суддя після одержання позовної заяви, з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Відповідно до ч.2 ст.18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Слід зауважити, що із позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі є Департамент Державної архітектурної-будівельної інспекції у м. Києві.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме: здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Посилання апелянта на ту обставину, що Департамент Державної архітектурної-будівельної інспекції у м. Києві є місцевим органом виконавчої влади колегією суддів оцінюються критично, так як суб'єктами владних повноважень можуть бути органи, їхні посадові чи службові особи, також підприємства, установи та організації і навіть фізичні особи, якщо їм делеговано певні владні управлінські повноваження.

В даному випадку, Департамент Державної архітектурної-будівельної інспекції у м. Києві, який є структурним підрозділом Державної архітектурної-будівельної інспекції України, а тому відповідач в даному випадку виступає центральним органом виконавчої влади.

Отже, дана справа за суб'єктним складом її учасників, зокрема, відповідача, не підпадає під визначення предметної підсудності, яке надано у пункті 1 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, як вбачається зі змісту позовних вимог Позивача, останній звертаючись із позовом до Печерського районного суду м. Києва просить визнати протиправним і скасувати припис головного державного інспектора інспекційного відділу № 2 Департаменту Лисака С.Ф. від 05.02.2015 року про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Зазначений припис виданий посадовою особою Департаменту який є структурним підрозділом Державної архітектурної-будівельної інспекції України, тобто є рішенням посадової особи суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, оскарження припису Департаменту предметно відноситься до повноважень Окружного адміністративного суду міста Києва..

Що стосується вимоги Позивача щодо визнання протиправною і скасування постанови № 13 від 17.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на Позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188- 42 Кодексу України про адміністративні правопорушення накладено стягнення у виді штрафу, то вона підсудна місцевому загальному суду, як адміністративному суду.

Однак, п.2 ч. 1 ст.21 КАС України передбачено, що якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Вказані обставини виключають можливість розгляду справи Печерським районним судом м. Києва, як адміністративним судом.

З огляду на вищезазначене судом першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву позивачеві.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 8-11, 196, 199, 204, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 12 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Повний текст виготовлено 29 травня 2015 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Горбань Н.І.

Межевич М.В.