Справа № 2-а-4340/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-4340/11/2170

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2012 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» до державної податкової інспекції у м. Херсоні про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонес» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні, в якому просило суд:

- визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача форми «В1» від 15 серпня 2011 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 38 317 грн.

- визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача форми «В4» від 15 серпня 2011 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 38 317 грн. та про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 38 317 грн.

Постановою від 31 січня 2012 року Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду ТОВ «Херсонес» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив неповне з'ясування всіх обставин, які мають значення для справи, оскільки дослідив тільки взаємовідносини контрагента позивача ПП «Стилет-Юг», спираючись на висновки акту за результатами невиїзної документальної перевірки ПП «Стилет-Юг».

При цьому, апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно не прийняв до уваги первинні бухгалтерські документи та інші документи, що містяться в матеріалах справи, та які підтверджують факт реального здійснення позивачем господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна та обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, підтверджують наявність умов у позивача для досягнення результатів підприємницької діяльності, підтверджують платність угод.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову без мін.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що спірні податкові повідомленні-рішення прийняті на підставі акту перевірки від 29 липня 2011 року № 2761/07-0/14113558, складеного за наслідками позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ у вартість зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за жовтень та листопад 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось у вересні та жовтні 2010 року.

Суд першої інстанції погодився з доводами податкового органу щодо безтоварності господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Стилет-Юг», за договором №002/09/10 від 10.09.2010 р. та договором № 001/09/10 від 09.09.2010 р. (а.а. 115), оскільки дійшов висновку про належність та допустимість доказів податкового органу щодо відсутності у ПП «Стилет-Юг» можливостей здійснювати господарську діяльність, що встановлено в акті невиїзної позапланової перевірки ПП «Стилет-Юг» від 09.03.2011 р. № 614/23-2/37048886.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, представник апелянта надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Предметом спору є правомірність податкового повідомлення-рішення відповідача форми «В1» від 15 серпня 2011 року № (а.с. 125) про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 38 317 грн. та правомірність податкового повідомлення-рішення відповідача форми «В4» від 15 серпня 2011 року № (а.с. 126) про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 38 317 грн. та про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 38 317 грн.

Оскаржені податкові повідомленні-рішення прийняті на підставі акту перевірки № 2761/07-0/14113558 від 29 липня 2011 року «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Херсонес», з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за жовтень та листопад 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період вересень та жовтень 2010 року відповідно» (а.с. 102-124).

Апеляційний суд встановив, що висновки податкового органу про завищення суми від'ємного значення по податку на додану вартість, відповідно до акту перевірки, ґрунтуються на підставі відсутності ТТН на підтвердження транспортування придбаного позивачем товару від ПП «Стилет-Юг», за договором №002/09/10 від 10.09.2010 р. (а.с. 108), за договором № 001/09/10 від 09.09.2010 р. (а.а. 115), на рішенні податкового органу № 102/15-2 від 10.03.2011 р. про скасування свідоцтва платника ПДВ ПП «Стилет-Юг», на висновках акту невиїзної позапланової перевірки ПП «Стилет-Юг» від 09.03.2011 р. № 614/23-2/37048886 який ґрунтується у свою чергу на актах податкових органів перевірки контрагентів ПП «Стилет-Юг» (а.с. 84-101).

При цьому ні акт перевірки позивача, ні письмові заперечення на адміністративний позов не містять заперечень податкового органу щодо первинної бухгалтерської та податкової звітності позивача.

Посилання податкового органу на скасування свідоцтва платника ПДВ ПП «Стилет-Юг» апеляційний суд не приймає, оскільки господарські правовідносини між позивачем та ПП «Стилет-Юг», на підставі договорів №002/09/10 від 10.09.2010 р. (а.с. 57-58), за договором № 001/09/10 від 09.09.2010 р. (а.с. 55-56) відбулись до скасування свідоцтва платника ПДВ.

Платність угод підтверджена банківськими виписками (а.с. 59, 63, 67, 68, 72), рахунками-фактурами (а.с. 60, 64, 69, 73), видатковими накладними (а.с. 61, 65, 70, 74), податковими накладними (а.с. 62, 66, 71, 75). Отримання позивачем придбаного товару підтверджена копіями журналу видачі довіреностей (а.с. 184-186) подорожніми листами вантажних автомобілів (а.с. 187-190). Використання придбаного товару підтверджено актом обстеження посівів озимого ріпаку, списанням ТМЦ, виробничими звітами підрозділу рослинництво (а.с. 191-198).

Таким чином, з урахуванням приписів п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час вчинення господарських правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту вересня та жовтня 2010 року та правомірність нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів за жовтень та листопад 2010 року.

При цьому апеляційний суд зазначає, що у податкового органу відсутні будь-які зауваження до податкової звітності позивача.

Враховуючи встановлені при апеляційному розгляді фактичні обставини справи, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог лише з посиланням на надання податковим органом акту перевірки ПП «Стилет-Юг» відповідно до якого контрагент позивача - ПП «Стилет-Юг» не мало можливості постачати товар.

Також апеляційний суд зазначає, що порушення податкової дисципліни контрагентами позивача по другому, третьому ланцюгу постачання не можуть тягнути відповідальність для позивача, та обмежувати його у праві на включення сплачених сум ПДВ до складу податкового кредиту, та отримання бюджетного відшкодування, оскільки відповідальність за порушення законодавства несе порушник, а не третя особа - позивач, який виконав всі передбачені законом умови щодо включення цих сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Аналогічні висновки містяться також у судових рішеннях Верховного Суду України від 11 жовтня 2006 року у справі № 21-593во06, від 11 грудня 2007 року в справі № 21-1376во06, від 09 вересня 2008 року в справі № 21-500во08, від 01 червня 2010 року в справі № 21-573во10, від 31 січня 2011 року в справі № 21-47а10.

Таким чином, з урахуванням положень п.п. 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4., п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час формування податкового кредиту та заявлення сум ПДП до бюджетного відшкодування, апеляційний суд погоджується з апелянтом про безпідставність зменшення відповідачем спірним рішенням задекларованого позивачем бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних податкових періодів жовтень, листопад 2010 року на суму 87 353 грн., та про наявність правових підстав для визнання спірних рішення недійсним та їх скасування.

Також апеляційний суд зазначає про хибність та передчасність посилання податкового органу на наявність кримінальних проваджень відкритих відносно ряду підприємств, оскільки сам факт наявності кримінального провадження не свідчить про незаконність податкових зобов`язань та податкового кредиту позивача.

Апеляційний суд дійшов висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права та неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, апеляційна скарга має бути задоволена, оскаржена постанова - скасована та ухвалена нова постанова про задоволення позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 94 КАС України, понесені апелянтом судові витрати: судовий збір сплачений при зверненні до суду першої інстанції 3,40 грн. (а.с. 2), та судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги 32,19 грн. (а.с. 223) та 350,98 грн., мають бути відшкодовані за рахунок Державного бюджету України, всього у загальному розмірі 386 грн. 57 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 94, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31 січня 2012 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні форми «В1» від 15 серпня 2011 року № .

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні форми «В4» від 15 серпня 2011 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонес» (, місцезнаходження: місто Херсон, вулиця Червоностудентська, будинок 36-В) 386,57 грн. (триста вісімдесят шість гривень 57 коп.) понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко