Справа № 2а/0270/3379/11
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/0270/3379/11

Головуючий у 1-й інстанції: Сало П.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

26 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "БМ Банк в особі відділення №1 Акціонерного товариства "БМ Банк" (далі - позивач) до відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому після зміни позовних вимог просив: визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання акту про реалізацію предмета іпотеки; зобов'язати відповідача видати на підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 19.05.2011 № 1-02052 акт про реалізацію майна з прилюдних торгів переможцю цих торгів - позивачу.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2011 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2011 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.12.2014 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 26.07.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2011 та постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06.03.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.02.2015 адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 09.10.2009 Замостянським районним судом м. Вінниці винесено рішення у справі № 2-3096-2009 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 276 571,45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.) та 1 950,00 грн. судових витрат, про що 23.12.2009 року видано виконавчий лист № 2-3096.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції Дмитренка Р.Ф. від 30.05.2010 відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим документом.

При цьому 09.09.2010 державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, та в подальшому передано описане майно на реалізацію відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Реалізацію даного майна здійснювало спеціалізоване товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Укрспецреалізація". Експертна оцінка арештованого майна склала 636 300,00 грн. Перші торги, призначені на 05.04.2011 не відбулись у зв'язку з відсутністю покупців. Після проведення переоцінки арештованого майна, його вартість склала 477 225,00 грн.

Разом з тим згідно з протоколом Кредитного комітету АТ "БМ Банк" № 64 від 05.04.2011 директору відділення № 1 АТ "БМ Банк" доручено прийняти участь в других торгах по реалізації заставного майна за кредитом, наданим боржнику, і в разі відсутності сторонніх покупців придбати зазначене майно за стартовою ціною других відкритих торгів та вчинити дії щодо прийняття на баланс Банку даного майна.

Так, 11.05.2011 до торгуючої організації були подані відповідні документи для участі ПАТ "БМ Банк" в якості покупця, а 17.05.2011 позивачем сплачено гарантійний внесок в сумі 11 930,63 грн.

Як з'ясовано повторні торги відбулись 19.05.2011 єдиним учасником яких був позивач. Згідно з протоколом № 1-02052 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, яке належить ОСОБА_2 переможцем торгів визнано ПАТ "БМ Банк". Ціна придбаного майна становила 477 225,00 грн.

Зі змісту вищевказаного протоколу слідує, що переможець торгів зобов'язаний внести протягом десяти днів з дня затвердження протоколу кошти в сумі 465 294,37 грн., які перераховуються на поточний рахунок відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції.

25 травня 2011 року позивач звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою щодо надання йому акта про реалізацію предмета іпотеки для подальшої реєстрації права власності на придбане майно.

Однак відповідач відмовив у видачі такого документа з мотивів неперерахування коштів від реалізації майна, ( що підтверджується листом № 7943/03-23/16 від 06.06.2011). При цьому позивачу запропоновано залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості.

Окрім цього, постановою державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції № 20068779 від 30.06.2011 виконавчий лист № 2-3096, виданий Замостянським районним судом м. Вінниці 23.12.2009 повернуто стягувачеві.

15 липня 2011 року начальником відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції проведено перевірку виконавчого провадження № 20068779, якою встановлено, що державним виконавцем не вжито усіх заходів щодо виявлення іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення для погашення боргу, у зв'язку з чим скасовано постанову № 20068779 від 30.06.2011 про повернення виконавчого документа.

В подальшому посадовою особою відповідача прийнято постанову від 27.12.2011 про повернення виконавчого документа стягувачеві, зі змісту якої вбачається, що стягувач не вжив заходів щодо залишення за собою майна боржника, яке не було реалізоване на прилюдних торгах, а будь-якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення по заборгованості, у божника немає.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч. 2 ст. 45 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV (далі - Закон № 898-IV) позивач, як іпотекодержатель і переможець прилюдних торгів, не повинен сплачувати коштів за придбаний ним предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 52 Закону № 606-XIV (в редакції закону чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а саме:

- звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації;

- стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Згідно з ч. 5 ст. 53 Закону № 606-XIV у разі відсутності в боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право сам запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Водночас за приписами ч. 8 ст. 54 Закону № 606-XIV примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Частиною 2 ст. 45 Закону № 898-IV встановлено, що будь-який учасник може бути покупцем предмета іпотеки, якщо він запропонує найвищу ціну. Якщо покупцем є іпотекодержатель, він зобов'язаний сплатити лише різницю між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач був стягувачем за виконавчим провадженням № 20068779 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3096, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 23.12.2009, щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 276 571, 45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.) та 1950,00 грн. судових витрат.

Окрім цього, на підставі договору іпотеки № 1/48/230408 від 10.06.2008 позивач є іпотекодержателем майна - житлового будинку зі спорудами АДРЕСА_1, яке належить на праві власності ОСОБА_2

При цьому запропонована ПАТ "БМ Банк" сума (477 225 грн.) за вищевказане майно є значно меншою за суму невиконаного основного зобов'язання боржника ОСОБА_2 (276 571, 45 дол. США (по курсу 2 119 422, 34 грн.).

Таким чином, зважаючи на те, що учасник та переможець ПАТ "БМ Банк" в особі відділення № 1 АТ "БМ Банк" є іпотекодержателем, то судом першої інстанції вірно застосовано положення ч. 2 ст. 45 Закону № 898-IV, якою передбачено особливі умови участі іпотекодержателя у прилюдних торгах з продажу предмета іпотеки, які полягають у тому, що коли переможцем прилюдних торгів, тобто покупцем предмета іпотеки, стає іпотекодержатель, то обов'язок сплати за придбаний предмет іпотеки виникає у нього лише у разі наявності різниці між запропонованою ним ціною і розміром невиконаного основного зобов'язання боржника.

Разом з тим, безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо застосування до спірних правовідносин ст. 46 Закону № 898-IV, оскільки стосуються випадків участі у прилюдних торгах з продажу предмета іпотеки інших, ніж іпотекодержатель, осіб, а в даному випадку спеціальною нормою, що має застосовуватись є ст. 45 вказаного закону.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.