Справа № 809/1465/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2015 р. Справа № 809/1465/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя: Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Мельничука Є.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Павліва В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.04.2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог статті 41 Конституції України, пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, безпідставно відмовлено позивачу у знятті з обліку та перереєстрації на правах приватної власності автомобіля марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, який ОСОБА_1 отримав безоплатно від громадянина Німеччини як гуманітарну допомогу.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позову не визнав, його представником суду подане письмове заперечення проти заявлених вимог, мотивоване тим, що відповідно до витягу з наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 53 від 14.07.2004 року позивача, як інваліда ІІ групи загального захворювання, було безоплатно забезпечено автомобілем марки NISSAN, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1. На даний час згаданий транспортний засіб знаходиться у розпорядженні ОСОБА_1, однак в силу вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, підстави для перереєстрації автомобіля марки NISSAN на позивача відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у вказаному письмовому запереченні від 21.05.2015 року. Додатково вказав, що пунктом 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, передбачено отримання інвалідом автомобіля на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. А тому після закінчення зазначеного терміну експлуатації автомобіля, отриманого в якості гуманітарної допомоги, позивач може користуватися ним до отримання нового або повернути його власнику, яким являється відповідач та на балансі якого і числиться згаданий транспортний засіб. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно довідки МСЕК Івано-Франківської області від 22.07.2003 року № 262 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

11.05.2004 року громадянин Німеччини через Головне управління праці та соціального захисту населення державної адміністрації Івано-Франківської області надав ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, як гуманітарну допомогу автомобіль марки NISSAN, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

01.07.2004 року Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України визначено перелік легкових автомобілів, які визнані гуманітарною допомогою, що підлягають передачі громадянам України через Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Так, відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України № 26/ГД-10159 від 01.07.2004 року автомобіль марки NISSAN, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 визнано гуманітарною допомогою, який через Головне управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації підлягає видачі ОСОБА_1 (пункт 31).

Згідно наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 53 від 14.07.2004 року ОСОБА_1, інваліду ІІ групи, безоплатно видано автомобіль - марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

23.10.2004 року Івано-Франківським МРЕВ ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області зареєстровано вказаний автомобіль на ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, яке містить обмеження щодо заборони його продажу. Право керувати автомобілем марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, має також ОСОБА_4

У судовому засіданні встановлено, що у вересні 2014 року, у зв'язку зі спливом десятирічного строку, на період якого позивачу було надано автомобіль в якості гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на зняття з обліку та перереєстрацію згаданого транспортного засобу.

Однак, відповідачем листами від 15.10.2014 року № У-1115-115-14 та від 28.10.2014 року № І-1194/15-14 було відмовлено позивачу у наданні дозволу на перереєстрацію та передачу у власність автомобіля марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, оскільки в силу вимог пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 (із змінами), власником транспортного засобу, отриманого в якості гуманітарної допомоги, є Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Відповідно відсутні правові підстави для надання позивачу дозволу для реєстрації зазначеного транспортного засобу на правах приватної власності.

Наведене послужило підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Статтею 46 Конституції України закріплено право кожного громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина 1).

Згідно частини 2 статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Правові, організаційні, соціальні засади отримання, надання, оформлення, розподілу і контролю за цільовим використанням гуманітарної допомоги врегульовано Законом України "Про гуманітарну допомогу".

Статтею 1 цього Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб.

Частиною 2 статті 6 даного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, комісія з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України може визнати гуманітарною допомогою, із звільненням від оподаткування та обов'язкових платежів до бюджету, такі підакцизні товари, зокрема, легкові автомобілі, які на момент ввезення на митну територію України були виготовлені не більш як 10 років тому, з об'ємом двигуна не більш як 1800 куб. см, що отримуються Міністерством праці та соціального захисту населення Автономної Республіки Крим, управліннями соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або Міністерством праці та соціальної політики України для подальшої передачі інвалідам, які перебувають в установленому порядку на обліку для отримання спеціального автотранспорту.

Як уже встановлено судом, Головним управлінням праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації безоплатно забезпечено позивача автомобілем марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року, пункт 42 якого передбачав, що автомобіль, отриманий органом соціального захисту населення як гуманітарна допомога для конкретної фізичної особи, що перебуває на обліку для забезпечення автомобілем в органах соціального захисту населення, видається такій особі (за її згодою) незалежно від черги.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 затверджено Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, який визначає механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

У зв'язку з наведеним, Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 08.09.1997 року, втратив чинність.

Суд зазначає, що оскільки спір між позивачем та відповідачем виник у жовтні 2014 року, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999.

Пунктом 1 цього Порядку встановлено, що забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - головні управління соціального захисту) або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (абзац 3).

Згідно пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості (абзац 1).

Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку (абзац 2).

Відповідно до пункту 43 вказаного Порядку, Мінсоцполітики на підставі копій документів, що підтверджують право керування автомобілем інваліда або члена його сім'ї, законного представника недієздатного інваліда, дитини-інваліда, інформації про вартість і кількість отриманих автомобілів і копій рішення про визнання автомобілів гуманітарною допомогою затверджує кошториси головних управлінь соціального захисту на суму вартості ввезених в Україну і визнаних гуманітарною допомогою автомобілів з відповідним відображенням зазначених сум на балансових рахунках головних управлінь соціального захисту (абзац 1).

Після десятирічного строку експлуатації інвалідом автомобіль знімається з балансового рахунку (абзац 2).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що власником автомобіля марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, який Головним управлінням праці та соціального захисту населення Івано-Франківської обласної державної адміністрації було безоплатно передано позивачу, являється Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, на балансі якого і числиться вказаний транспортний засіб.

Оскаржувані дії відповідача щодо ненадання необхідних документів для оформлення у власність та реєстрації за ОСОБА_1 транспортного засобу, визнаного гуманітарною допомогою, самостійно не є владними, управлінськими діями в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не спрямовані на виникнення, зміну чи припинення публічно-правових відносин з позивачем, а захист прав позивача охоплюється позовними вимогами про зобов'язання вчинення певних дій, які позивачем заявлені, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача до задоволення не підлягають.

Абзацом 9 пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, встановлено, що якщо інвалід, дитина-інвалід користувався автомобілем більше ніж 10 років, за бажанням членів його сім'ї автомобіль може бути переданий їм у власність безоплатно.

Таким чином, підставою для надання необхідних документів для перереєстрації та оформлення у власність транспортного засобу, визнаного гуманітарною допомогою, та переданого інваліду, яким він користувався понад десять років, є звернення родичів такого інваліда та його смерті, тому у відповідача був відсутній прямий обов'язок надання таких документів позивачу.

Одночасно суд зазначає, що вказаним Порядком не врегульовано питання користування транспортним засобом, визнаним гуманітарною допомогою та переданим конкретному інваліду, після спливу десятирічного строку його експлуатації цим інвалідом за відсутності факту смерті такого інваліда.

Відповідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Виходячи з зазначених обставин справи, суд доходить висновку, що надання транспортного засобу, яким інвалід користувався понад десять років, у власність родичам померлого інваліда та відмова в наданні у власність такого ж транспортного засобу безпосередньо інваліду є порушення зазначеного принципу рівності та встановлює нерівні можливості для реалізації соціальних прав інвалідів.

Як зазначено вище, у відповідності до абзацу 2 пункту 43 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999, транспортний засіб позивача підлягав зняттю з балансового рахунку Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації з 23.10.2014 року, не підлягає наданню іншим інвалідам та іншому використанню відповідачем, окрім використання пов'язаного із списанням із балансового рахунку.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що з метою забезпечення гарантованого статтею 46 Конституції України права ОСОБА_1 на соціальний захист, позивач, після зняття з обліку та перереєстрації Івано-Франківським МРЕВ ДАІ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області автомобіля марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, може і надалі користуватися згаданим транспортним засобом. Обсяг гарантованих Конституцією України та законами України соціальних прав позивача, як інваліда, що забезпечений транспортним засобом, визнаним гуманітарною допомогою, яким він користувався понад десять років, охоплює право на отримання такого транспортного засобу без обмежень права розпорядження таким транспортним засобом, його відповідної реєстрації, а тому позовна вимога про зобов'язання відповідача видати ОСОБА_1 необхідні документи для оформлення у власність та реєстрації за ним вказаного автомобіля підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) необхідні документи для оформлення у власність та реєстрації за ОСОБА_1 автомобіля марки NISSAN Serena 1.6 LX, рік випуску 1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.05.2015 року.