Справа № 262/515/14-а
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року К/800/19164/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька на постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 18 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року по справі № 262/515/14-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі

м. Донецька (далі - Управління)

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити

певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Пролетарського районного суду м. Донецька від 18 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі м. Донецька № 667 від 27 січня 2014 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_4

Зобов'язано відповідача здійснити з 1 лютого 2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, а також винагороди за вислугу років відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року № 1141 «Про порядок виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють контроль за витраченням бюджетних коштів» (далі - Постанова №1141), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Управління подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 8 травня 2009 року отримує пенсію, яка була призначена відповідно до довідки про складові заробітної плати наданої для призначення пенсії за формою встановленою Положенням «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008 року. Дана довідка не містить інформації про виплату та розміри матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, а також винагороди за вислугу років відповідно до Постанови 1141, і з яких утримувалися страхові внески.

ОСОБА_4 23 січня 2014 року звернулась до Управління із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням до заробітку сум виплачуваної матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, а також винагороди за вислугу років відповідно до Постанови №1141, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, надавши довідки від 21 січня 2014 року №10/2-21-45 та №10/2-21-46.

Рішенням від 27 січня 2014 року № 667 Управління відмовило позивачу у задоволенні заяви. Відмова мотивована тим, що матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, винагорода за вислугу років не є складовою заробітної плати державного службовця.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з статтею 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, - фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Положеннями статті 37 зазначеного Закону передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, суди дійшли правильно висновку про те, що Управлінням при визначенні розміру пенсії ОСОБА_4 безпідставно не було враховано всі види оплати праці, з яких було утримано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 28 травня 2013 року №21-97а13 та від 4 березня 2014 року №21-3а14.

Крім того суд касаційної погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок розміру призначеної позивачу пенсії саме з 1 лютого 2014 року, оскільки ОСОБА_4 звернулась до відповідача 23 січня 2014 року, а відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Пролетарському районі міста Донецька відхилити.

Постанову Пролетарського районного суду м. Донецька від 18 лютого 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2014 року у справі №262/515/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.