Справа № 821/4629/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

--------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 р.м.Одеса821/4629/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.11.2013р. №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 126 640 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 63 320 грн.

Тоді ж, позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.11.2013р. №, яким публічному акціонерному товариству «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 1 376 830 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 948 147 грн.

Позови обґрунтовував тим, що виключення податковим органом із складу податкового кредиту та витрат операцій з ТОВ «Будівельник 97» щодо придбання мостового крану та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» щодо надання інформаційно-консультаційних послуг є неправомірним, оскільки придбані товар та послуги від цих постачальників призначались для використання в оподатковуваних операціях, підтверджені належним чином складеними первинними бухгалтерськими та податковими документами. Позивач, також, вважає незаконним зменшення відповідачем пільгового неоподатковуваного прибутку, посилаючись на те, що при визначені пільгового прибутку в 2012 році товариством правомірно враховано здійснення капіталовкладень, які були передбачені у Інвестиційній Програмі 2011 року, так як здійснення цих капіталовкладень було дозволено окремою Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.01.2014р. зазначені позови об'єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.02.2014р. позов ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 28.11.2013р. № в частині визначення зобов'язань із податку на додану вартість за основним платежем на 15 640 грн. та за штрафними санкціями на 7 820 грн., та податкове повідомлення-рішення від 28.11.2013р. № в частині визначення зобов'язань з податку на прибуток за основним платежем на 1 260 280 грн. та за штрафними санкціями на 1 889 872 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту та валових витрат сум по операціях з ТОВ «Будівельник 97» щодо придбання мостового крану, а також про відповідність п.154.8 ст.154 ПК України застосування підприємством податкової пільги з оподаткування прибутку підприємств паливно-енергетичного комплексу в межах фактичних витрат, що не перевищують загальну річну суму, передбачених інвестиційними програмами. Поряд з цим, суд визнав правомірним зменшення податкового кредиту та витрат позивача сформованих у 2012 році по операціях з ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», зазначивши, що з наданих позивачем документів, складених за результатами отримання інформативно-консультативних послуг від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», неможливо визначити конкретний перелік отриманих послуг та як ці послуги вплинули на отримання оподатковуваного доходу позивача у 2012 році або у наступних податкових періодах.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нову постанову, якою позов ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» залишити без задоволення. При цьому, апелянт не зазначає, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» також подало апеляційну скаргу, обґрунтовану неповним з'ясуванням судом обставин справи, порушенням норм права, та просить скасувати постанову суду від 28.02.2014р. з прийняттям нової - про задоволення його позову в повному обсязі. В своїй скарзі апелянт зазначає, що укладений з ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» договір містить детальну розшифровку інформаційно-консультативних послуг у галузі електроенергетики, що надавалися товариству вказаним контрагентом. Судом не в повній мірі досліджені ті обставини, що акти здачі-приймання робіт від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» оформлені належним чином на підставі передбачених п.3.2 Договору анатованих звітів та містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені вимогами діючого законодавства України і фіксують здійснення господарської операції.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області не підлягає задоволенню, а скаргу ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» слід задовольнити.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 22.08.2013р. №242, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання, у період з 09.09.2013р. по 01.11.2013р. державними податковими ревізорами-інспекторами відповідача було проведено документальну планову перевірку ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012р. по 31.12.2012р., за результатами якої складено акт перевірки №1380/21-03-22-01/05396638 від 15 листопада 2013 року.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем:

- п.138.2, п.п.138.12.2 п.138.12 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.154.8 ст.154, Розділу ІІІ Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1376830 грн. (у т.ч.: за півріччя 2012 року у сумі 46620 грн., за три квартали 2012 року у сумі 1329659 грн., за 2012 рік у сумі 1376830 грн.);

- п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Розділу V Податкового Кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ по загальній декларації на суму 126640 грн. (у т.ч.: за квітень 2012 року на суму 22200 грн., за травень 2012 року на суму 15640 грн., за червень 2012 року на суму 22200 грн., за липень 2012 року на суму 11100 грн., за серпень 2012 року на суму 11100 грн., за жовтень 2012 року на суму 22200 грн., за грудень 2012 року на суму 22200 грн.).

Зокрема, актом перевірки зафіксовано висновки перевіряючих щодо: неправомірного віднесення ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, амортизації за 4 квартал 2012 року в сумі 2606, 67 грн., у зв'язку з відсутністю реального факту придбання позивачем основних засобів у ТОВ «Будівельник - 97»; неправомірного віднесення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток та до складу податкового кредиту з ПДВ від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», у зв'язку з відсутністю належного документального підтвердження факту понесених витрат та їх зв'язку з господарською діяльністю підприємства; безпідставного віднесення 5 998 728 грн. до виконання «Інвестиційної програми 2012» по об'єктах, які не передбачені такою програмою, затвердженою НКРЕ та, як наслідок, неправомірне збільшення суми прибутку, звільненого від оподаткування, на 5 998 728 грн.

28 листопада 2013 року, на підставі акту перевірки №1380/21-03-22-01/05396638 від 15.11.2013р., ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області прийняла податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшила грошове зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 189960 грн. (в т.ч. за основним платежем - 126640 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 63320 грн.);

- №, яким позивачу збільшила грошове зобов'язання за платежем податок на прибуток на суму 3324977 грн. (в т.ч. за основним платежем - 1376830 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1948147 грн.).

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції, серед іншого, дійшов висновку про помилковість тверджень податкового органу щодо неправомірного віднесення ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, амортизації за 4 квартал 2012 року в сумі 2606, 67 грн. Колегія суддів погоджується з таким висновком Херсонського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

В акті перевірки №1380/21-03-22-01/05396638 від 15.11.2013р. зазначено, що у вересні 2012 року позивач задокументував придбання у постачальника ТОВ «Будівельник - 97» крану мостового однобалкового опорного з електричною таллю, загальною вартістю 93840 грн. (у т.ч. ПДВ 15640 грн.). За цією операцією ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» сформувало податковий кредит вересня 2012 року у сумі 15640 грн., а на вартість придбаного та введеного в експлуатацію мостового крану у 2012 році нарахувало та віднесло до складу витрат амортизацію у сумі 2606,67 грн. ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області отримано від Індустріальної ОДПІ м. Харкова акт від 08.04.2013р. №756/22.4-06/25178176 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будівельник - 97» з питань правомірності проведених господарських відносин з платником податків ТОВ «Ривс» за травень 2012 року», яким встановлено відсутність товариства за юридичною адресою, ТОВ «Будівельник-97» не мало можливостей здійснювати будь-яку господарську діяльність через відсутність необхідних трудових та матеріальних ресурсів. Індустріальною ОДПІ м.Харкова не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ «Будівельник-97», у зв'язку із чим відповідачем зменшено податковий кредит та амортизацію, обчислених у зв'язку з документуванням операцій з придбання крану мостового.

На підставі вказаного, відповідачем зменшено податковий кредит позивача у сумі 15640 грн. та амортизацію у сумі 2606,67 грн. по операціях з придбання крану у ТОВ «Будівельник -97».

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Кодексу податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п. 201.4 ст.201 ПК України).

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення витрат підприємства до складу валових та сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов'язкові реквізити.

З матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2012 року між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (Покупець) та ТОВ «Будівельник-97» (Постачальник) було укладено договір №28456 на постачання крану мостового однобалкового опорного з електричною таллю проліт 10,5 м в/п 5 т.

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками підприємств.

На виконання зазначеного договору контрагентом позивача в травні 2012 року виписано податкову накладну від 22.05.2013р. №3 на загальну суму 93840 грн. (в т.ч. ПДВ 15640 грн.)

Оплату за товар було перераховано платіжним дорученням №18332 від 22.05.2012р.

За умовами вказаного договору постачання продукції здійснювалось на умовах ЕХW згідно правил «Інкотермс-2010», якими визначено, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці.

Відповідно до наказів ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» від 05.09.2012р. №1593 та №1594 для отримання крану позивачем були відряджені до м.Харкова водій ОСОБА_2 та економіст ОСОБА_1

06.09.2012р. на підприємстві постачальника, на підставі належним чином оформленої видаткової накладної №ЗД-0000021, був прийнятий товар - кран мостовий одно балковий опорний з електричною таллю проліт 10,5 м в/п 5т. Разом з товаром покупцю було передано відповідну технічну документацію на кран і на таль електричну, в якій вказано про місце перебування, відомості про проведення ревізії його редукторів та механічних вузлів, а також відомості про його технічний огляд проведений Миколаївським експертно-технічним центром.

В жовтні 2012 року, на підставі акту приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №26294 від 31.10.2012р., кран мостовий однобалковий опорний з електричною таллю проліт 10,5 м в/п 5 т. введено в експлуатацію.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкову накладну, або податкову накладну оформлену із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Слід зазначити, що жодних зауважень з приводу наданих позивачем доказів та первинних документів на обґрунтування відсутності факту виконання позивачем умов господарського договору з контрагентом відповідач ні до суду першої, а ні до суду апеляційної інстанцій не надав.

Ані актом перевірки, ані іншими матеріалами справи не встановлено жодного фактичного порушення саме позивачем вимог законодавства, яким регламентується порядок формування податкового кредиту, яке б позбавляло його права на формування податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Будівельник-97».

Відповідачем не враховано, що мостовий кран, як джерело підвищеної безпеки, знаходився на обліку в державних органах реєстрації та проходив технічний огляд, і без фактичної наявності цього майна реєстрація, використання та технічний огляд цього майна неможливий.

Висновки ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області щодо встановлених порушень з боку ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» базуються лише на висновках акту Індустріальної ОДПІ м. Харкова від 08.04.2013р. №756/22.4-06/25178176 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Будівельник - 97» з питань правомірності проведених господарських відносин з платником податків ТОВ «Ривс» за травень 2012 року». Тобто, податковий орган обмежився посиланням на акт перевірки іншої податкової інспекції іншого контрагента та, без самостійного дослідження господарської операції позивача з його контрагентом, дійшов висновку про безтоварність укладеного правочину, залишивши поза увагою первинну документацію.

Варто зазначити, що акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може вважатися належним доказом допущення позивачем порушень, так як зазначений акт свідчить лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання. Вказаний акт взагалі не є перевіркою, а викладені в ньому висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущенням податкового органу, яке необґрунтовано належними доказами.

При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак такі докази, на порушення вимог частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не представлено, реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Оскільки встановлено, що договір з контрагентом ТОВ «Будівельник-97» укладено у письмовій формі, виконання вказаного договору підтверджено первинними документами, тому суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони договору діяли виключно для досягнення економічних результатів та з метою отримання прибутків у відповідності до ст.3 ГК України. Укладений договір відповідає вимогам ст.203 ЦК України, не порушує публічний порядок, не спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, недійсність такого договору прямо законом не встановлена, а також такий договір судом недійсним не визнавався, а отже є чинним.

А відтак, зменшення ДПІ у м.Херсоні податковими повідомленнями-рішеннями від 28.11.2013р. податкового кредиту ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» у сумі 15640 грн. та амортизації у сумі 2606,67 грн. по операціях з придбання крану у ТОВ «Будівельник -97» є незаконним.

Перевіркою, серед іншого, встановлено порушення ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» п.154.8 ст.154 Податкового кодексу України в частині звільнення від оподаткування прибутку за період з 01.04.2012р. по 31.12.2012р. в сумі 5998727 грн. Зазначено, що сума витрат в розмірі 5998727 грн. профінансована позивачем по об'єктах, які не передбачено схваленою Інвестиційною програмою 2012 року, а тому неправомірно включено платником до обсягу, що звільняє прибуток від оподаткування. Зазначене, за висновками ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, призвело до заниження позивачем податку на прибуток в сумі 1259732 грн.

При визначені розміру прибутку, що звільняється від оподаткування у 2012 році ДПІ у м.Херсоні виходить з Інвестиційної програми капіталовкладень та джерел їх фінансування ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на 2012 рік, що схвалена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №56 від 23.12.2011р.

Інвестиційною програмою на 2012 рік передбачено здійснення капіталовкладень у розмірі 95165 тис. грн. з яких 21099 грн. капіталовкладення невиконаної Інвестиційної програми за 2011 рік. Інвестиційна програма на 2012 рік передбачала перелік об'єктів та розмір капіталовкладень по цим об'єктам, що мають здійснюватись протягом 2012 року.

Актом перевірки зафіксовано, що позивач, при обчислені розміру прибутку, звільненого від оподаткування у 2012 році, у зв'язку з виконанням інвестиційної програми включив до його складу витрати у сумі 5998728 грн., понесені платником податку у зв'язку з виконанням Інвестиційної програми за 2011 рік. За висновками податкового органу для отримання пільги на 2012 рік, за приписами п.154.8 ст.154 ПК України, товариство мало право обчислювати розмір пільги, виходячи виключно з витрат, здійснених на виконання Інвестиційної програми, затвердженої на 2012 рік.

Надаючи правову оцінку таким висновкам відповідача колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до п.154.8 ст.154 ПК України звільняється від оподаткування прибуток підприємств паливно-енергетичного комплексу в межах фактичних витрат, що не перевищують загальну річну суму передбачених інвестиційними програмами, схваленими органом, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики і на ринку природного газу, на капітальні вкладення з будівництва (реконструкції, модернізації) міждержавних, магістральних та розподільчих (локальних) електричних мереж, електричних станцій, теплоелектроцентралей, магістральних газопроводів, газорозподільних мереж, підземних сховищ газу та встановлення лічильників газу населенню, у тому числі сум, спрямованих на повернення кредитів, які використані для фінансування вищезазначених цілей.

Порядком формування інвестиційних програм ліцензіатів з передачі та постачання електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 26.07.2007р. №1052, встановлено процедуру подання, формування, розгляду, схвалення та виконання інвестиційних програм ліцензіатів з метою визначення обґрунтованості запланованих ліцензіатом капіталовкладень та/або витрат у структурі тарифів на передачу та/або постачання електричної енергії за регульованим тарифом на принципах економічної доцільності, а також цільового використання коштів ліцензіатом.

Відповідно до п.4.1 вказаного Порядку ліцензіат зобов'язаний виконувати інвестиційну програму в повному обсязі відповідно до запланованих етапів закупівель обсягів робіт та обсягів фінансування, передбачених джерелами фінансування інвестиційної програми.

Пунктом 4.2. Порядку визначено, що виконаними вважаються закупівлі, щодо яких складено акт про введення в експлуатацію, де це необхідно, які прийняті на баланс та щодо яких проведена повна оплата.

Матеріалами справи встановлено, що постановами НКРЕ схвалені Інвестиційні програми ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» на 2011р. та 2012р. Із затверджених Інвестиційною програмою на 2011 рік обсягів на будівництво, модернізацію та реконструкцію електромереж та обладнання у розмірі 55252 тис. грн., протягом 2011 року освоєно на підставі актів виконаних робіт 25873 тис. грн. та профінансовано 31359 тис. грн., серед яких профінансовані, але з об'єктивних підстав не виконанні спірні 5998728 грн.

Акти про введення в експлуатацію об'єктів, реконструкція яких профінансована у 2011 році на спірну суму 5998728 грн. були складені у 2012 році.

В силу п.4.2 Порядку №1052 об'єкти інвестиційної програми не можуть вважатись завершеними, а Інвестиційна програма виконаною без складення та підписання відповідних актів.

Право на віднесення понесених фактичних витрат у зменшення оподатковуваного прибутку виникає у ліцензіата лише після введення в експлуатацію об'єктів.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, п.158.4 ст.158 ПК України не створює залежності складу фактичних витрат від переліку попередніх витрат, які передбачені відповідними інвестиційними програмами. Норма цього пункту апелює тільки до не перевищення граничної (загально річної) суми (арифметичного значення), яку ліцензіат не повинен перевищити понесеними витратами у відповідний період по об'єктах, пов'язаних з реконструкцією, будівництвом, модернізацією електричних мереж, а самі заходи повинні бути передбачені інвестиційними програмами, схваленими НКРЕ та Міненерговугілля України.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума витрат на технічний розвиток (переозброєння), модернізацію та будівництво електричних мереж та обладнання в 2012 році (в тому числі і спірна сума 5998728 грн.), що була врахована для визначення обсягу прибутку, що звільняється від оподаткування згідно із п.154.8 ст.154 ПК України, склала 68206428 грн., що не перевищує загальну річну суму, передбачену Інвестиційною програмою, схваленою НКРЕ на 2012 рік.

За результатами проведеної НКРЕ України у 2012 році планової перевірки діяльності ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» оформлено акт №1 від 13.04.2012р., в частині виконання інвестиційної програми 2011 року прийнято її виконання на рівні фактичного фінансування, з урахуванням спірних 5998728 грн., які не виконані, проте зараховані НКРЕ.

Комісія НКРЕ України, врахувавши пояснення ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» щодо невиконання профінансованих заходів Інвестиційної програми 2011 року в розмірі 5998728 грн., як поважні, фактично зобов'язала позивача в установленому порядку виконати їх протягом 2012 року.

Колегія суддів знаходить правильним висновок Херсонського окружного адміністративного суду, що фактично понісши у 2011 року витрати на реконструкцію об'єктів, передбачених Інвестиційною програмою 2011 року, ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» не могло їх віднести до пільги із податку на прибуток за наслідками 2011 року, оскільки акти введення в експлуатацію зазначених об'єктів, які є підтвердженням виконання Інвестиційної програми, були складені та підписані протягом 2012 року. Враховуючи, що Інвестиційна програма 2011 року частково виконана в І, II, III кварталі 2012 року, право на застосування відповідної пільги у товариства могло виникнути тільки в момент фактичного понесення витрат.

Більше того, ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області не заперечує факт понесення позивачем витрат на виконання Інвестиційної програми 2011 року, їх пов'язаність із господарською діяльністю, правильність оформлення первинних документів, порушення стосується виключно неправильного визначення періоду застосування пільги.

У даному випадку вирішальним є фактичний обсяг здійснених платником податку на прибуток витрат відповідно до Інвестиційної програми капіталовкладень та джерел їх фінансування, яка схвалена Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. При цьому, до уваги приймається як первинний варіант затвердженої програми, так із зміни та доповнення здійснені платником податку з дозволу Національної комісії.

Оскільки Постановою Національної комісії №481 фактично внесено зміни до Інвестиційної програми 2012 року, що дозволяють позивачеві здійснити у 2012 році витрати по завершенню Інвестиційної програми 2011 року, тому, на думку суду апеляційної інстанції, це дозволяє позивачеві врахувати вказані витрати для обчислення розміру пільгового прибутку за 2012 рік.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» мало право на пільгове звільнення від оподаткування прибутку в межах фактичних витрат.

Доводи апеляційної скарги ДПІ у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області висновків Херсонського окружного адміністративного суду про правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту та валових витрат сум по операціях з ТОВ «Будівельник 97» щодо придбання мостового крану, а також про відповідність п.154.8 ст.154 ПК України застосування підприємством податкової пільги з оподаткування прибутку підприємств паливно-енергетичного комплексу в межах фактичних витрат, що не перевищують загальну річну суму, передбачених інвестиційними програмами, не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги податкового органу не вбачається.

За результатами перевірки відповідач за 2012 рік зменшив податковий кредит позивача на 111000 грн. та витрати на 555000 грн., сформовані позивачем за наслідками здійснення господарських операцій з надання інформативно-консультативних послуг ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна». Відповідач вважає, що позивач, сформувавши податковий кредит та витрати по відносинах з цим контрагентом, порушив вимоги п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201 ст.201 Податкового кодексу України у зв'язку з тим, що за бухгалтерськими документами та податковими накладними не можливо ідентифікувати приналежність послуг ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» з оподатковуваною господарською діяльністю позивача через відсутність деталізованого змісту отриманих послуг.

В оскаржуваній постанові Херсонський окружний адміністративний суд визнав правомірним зменшення ДПІ у м.Херсоні податкового кредиту позивача на 111000 грн. та витрат на 555000 грн., зазначивши, що з наданих позивачем під час перевірки та до суду документів, складених за результатами отримання інформативно-консультативних послуг від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», неможливо визначити конкретний перелік отриманих послуг та як ці послуги вплинули на отримання оподатковуваного доходу позивача у 2012 році, або у наступних податкових періодах.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2012 року між ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (Замовник) та ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» (Виконавець) було укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг в галузі електроенергетики №26485, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов'язки протягом січня-грудня 2012 року надавати інформаційно-консультативні послуги в галузі електроенергетики з питань: комплексного аналізу усіх видів діяльності підприємства; розробки внутрішніх регламентів, положень та посадових інструкцій; удосконалення концепції планування витрат та управління ними при здійсненні процесів виробництва та реалізації продукції; розробки рекомендацій та нормативно-інструктивної документації з питань оплати праці; організації роботи з економічного планування на підприємстві, направленого на організацію раціональної господарської діяльності, виявлення і використання резервів виробництва з метою досягнення найбільшої економічної ефективності; ведення статистичного обліку усіх виробничих та техніко-економічних показників роботи підприємства та підготовки періодичної звітності в установлені строки; удосконалення бізнес-процесів-підприємства; інформування про зміни в регуляторних актах та надання аналітичних матеріалів до них; розробки методик управління оборотними коштами кампанії; аналізу структури системи охорони об'єктів Замовника, розробка рекомендацій по її оптимізації; рекомендацій щодо впровадження в систему охорони об'єктів технічних засобів та їх ефективного використання; розробка рекомендацій щодо удосконалення фахового рівня персоналу, який здійснює охорону об'єкту; організації проведення семінарів з фахівцями служби охорони щодо подальшого розвитку та впровадження новітніх форм та методів охорони об'єктів Замовника; надання інформаційних послуг по створенню методології засобів автоматизації процесів енергозбутової діяльності; аналізу роботи Замовника, в частині зниження фактичних та понаднормативних втрат електричної енергії; підготовки аналітичного звіту енергозбутової діяльності; аналізу структури оперативно-диспетчерського управління та ремонтно-експлуатаційного обслуговування Замовника; розробки проектів технічних завдань з проведення перед проектного обстеження при новому будівництві і модернізації енергооб'єктів, надання рекомендацій щодо вибору обладнання з урахуванням специфіки енергокомпанії, підготовки тендерної документації; формування інвестиційних проектів перспективного розвитку енергокомпанії планування та контролю виконання технічних заходів інвестиційних програм.

ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» доведено, що надання зазначених послуг здійснювалося шляхом безпосередньої участі представників позивача на нарадах, семінарах, тренінгах, конференціях, тощо, які проводились ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» за відповідними письмовими запрошеннями в рамках дії договору №26485 від 14.02.2012р. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими запрошеннями, програмами проведення відповідних заходів, наказами про службові відрядження по підприємству, звітами про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, звітами про результати відрядження, квитанціями щодо оплати проживання в готелях, копіями проїзних документів.

Матеріалами справи, також, підтверджено, що виконавцем по договору №26485 від 14.02.2012р. проводився відповідний аналіз діяльності позивача, під час здійснення якого останньому було надано ряд запитів щодо надання інформації, а в подальшому було надано ряд висновків, консультацій та роз'яснень, копії яких наявні в матеріалах справи.

На запитання суду щодо пов'язаності отриманих від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» інформативно-консультативних послуг з господарською діяльністю товариства представник ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» пояснив, що за результатами наданих послуг позивачем було розроблені методології та впроваджено системи по бухгалтерському обліку та бюджетуванню, впроваджено інтегровані системи управління підприємством (ЕКР), системи фінансового планування, контролю та бюджетування, та білінгових систем та розширено його контур у рамках інвестиційного проекту 2012 року, реалізовано ряд проектів з приєднання до електромереж позивача альтернативних джерел енергетики з метою його розвитку на території Херсонської області, проведено організацію та впроваджено порядок здійснення закупівель товарів, робіт та послуг відповідно Закону України «Про здійснення державних закупівель», організовано розвиток та впровадження новітніх технологій в системі економічної безпеки товариства, тощо.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу. Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» чітко визначено обов'язкові реквізити первинних документів, а саме встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На виконання умов п.3.2 договору №26485 від 14.02.2012р. між сторонами було погоджено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за 2012 року, якими сторони узагальнено посвідчили характер та вид наданих послуг за відповідний період: №ОУ-0000050 від 31.03.2012р., №ОУ-0000069 від 30.04.2012р., №ОУ-0000088 від 31.05.2012р., №ОУ-0000107 від 30.06.2012р., №ОУ-0000126 від 31.07.2012р., №ОУ-0000145 від 31.08.2012р., №ОУ-0000166 від 30.09.2012р., №ОУ-0000186 від 31.10.2012р., №ОУ-0000206 від 30.11.2012р., №ОУ-0000212 від 31.12.2012р.

Зазначені акти підписано сторонами договору, їх підписи завірені печатками підприємств, а також містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені вимогами діючого законодавства України і фіксують здійснення господарської операції, зокрема і зміст господарської операції - надання інформаційно-консультаційних послуг в галузі електроенергетики.

Варто зазначити, що Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не передбачено вимог щодо «змісту господарської операції», що є обов'язковим реквізитом первинного документу, який фіксує факт здійснення господарської операції та підтверджує зв'язок понесених витрат платника податку з господарською діяльністю.

Також, чинним законодавством не передбачено спеціальних бухгалтерських форм первинних документів для фіксації виконання робіт (послуг), аніж акти виконаних робіт, що фіксують їх здійснення.

ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» виписало позивачу податкові накладні, зазначені суми ПДВ в яких віднесено товариством до складу податкового кредиту відповідних періодів.

В силу ст.198 Податкового кодексу України отримавши податкові накладні від ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна» ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» законно набуває право на включення сум податку на додану вартість, вказаних у цих податкових накладних, до податкового кредиту.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» не порушувало п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, при віднесені до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, інформаційно-консультаційних послуг в галузі електроенергетики на загальну суму 555000 грн. та при віднесенні до складу податкового кредиту за квітень-грудень 2012 року суми ПДВ 111000 грн.

Як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28 листопада 2013 року № та № підлягають скасуванню як такі, що прийняті без передбачених на те законом підстав.

Під час розгляду справи судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права в частині висновків про правомірне зменшення ДПІ у м.Херсоні податкового кредиту та витрат позивача сформованих у 2012 році по операціях з ТОВ «ВС Енерджі Інтернейшнл Україна», що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, постановлене судове рішення, на підставі ст.202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Матеріалами справи документально підтверджено понесені ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» судові витрати по справі в сумі 838,72 грн., а тому на підставі ст.94 КАС України, з Державного бюджету України вказана сума підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» до Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 28 листопада 2013 року № та №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» () понесені ним судові витрати в сумі 838,72 грн. (вісімсот тридцять вісім гривень 72 копійки).

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Романішин В.Л.

Єщенко О.В.