Справа № 1570/7256/12
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Київ К/800/60650/14

К/800/1277/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі № 1570/7256/2012 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про визнання дій протиправними, скасування акту та податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) про визнати протиправними дії, скасування акту від 21 листопада 2012 року за № 7073/17-1/НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1, за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2011 року" (далі - Акт) та податкових повідомлень-рішень від 11 грудня 2012 року № , № , № , № .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 11 грудня 2012 року в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у сумі 12456,00 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в свойї касаційній скарзі також просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг щодо дотримання правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційних скарг дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у період з 25 жовтня 2012 року по 07 листопада 2012 року посадовими особами ДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 1 січня 2010 року по з 1 грудня 2011 року.

Під час перевірки встановлені такі порушення: підпункту "а" пункту 19.1. статіт 19 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб", підпункту "а" пункту 176.1. статті 176 Податкового кодексу України, а саме не належне ведення обліку доходів та витрат; статей 13, 14 ДКМУ від 26 грудня 1992 року № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" з урахуванням підпункту 9.12.1 пункту 9.12. статті 9 Закону України від 22.05.2003 № 889-ІУ "Про податок з доходів фізичних осіб", підпункту 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 13375.53 грн. в тому числі: 2010 року в сумі 5445,25 грн.; 2011 року в сумі 7930,28 грн. підпунктів 14.1.195, 14,1.180. 14.1.222 пункту 14.1 статті 14, підпункту 162.1.3. пункту 162.1, статті 162, пункту 164.2 статті 164, підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 пункту 168.1, 168.3, підпункту 168.4.8 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, а саме у періоді з 01 лютого 2011 року по 24 березня 2011 року платником податків було нараховано та не було перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1129,64 грн.; наказу ДПА України від 24 грудня 2010 № 1020 "Про Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" (форма №1-ДФ), статей 14, 15, 16, 46. 47. 51. 162, абз. "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме у 1 кв. 2011 року у податковій звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платників податків не було відображено у повному обсязі виплати фізичним особам (найманим працівникам); підпункту 183.1 статті 183.підпункту 183.2 статті 183 Податкового кодексу України, а саме не надано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси заяву про реєстрацію платником ПДВ та в зв'язку з ненаданням заяви у строки визначені законодавством ФОП ОСОБА_1 вважається платником податку без права на віднесення сум податку до податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування до моменту реєстрації платником податку па додану вартість; підпункту 11 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (із змінами та доповненнями).

За результатом перевірки складено Акт, на підставі якого винесені оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи частково позовні вимоги суди виходили з того, що контролюючий орган встановивши порушення пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" помилково нарахував суму штрафних санкцій у розмірі 12541 грн., оскільки до порушника застосовуються фінансові санкції у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 85 грн. У зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 11 грудня 2012 року в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 12456 грн., судом визнано протиправним та скасовано. Решту позовних вимог суди вважають необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Судами встановлено, що згідно даним податкового обліку, книги обліку доходів та витрат за 2011 рік, наданої позивачем до податкового органу, декларації про майновий стан та доходи за 2011 рік сума валового доходу складала 299 303,00 грн. За даними звітів використання РРО, наданих до перевірки касових стрічок, Z-звітів, загальна сума розрахунків за 2011 рік складала 301 303,00 грн. (в т.ч. сума розрахунків за кожний звітний місяць 2011 року відображена у п. 2.6.7. "Застосування реєстраторів розрахункових операцій" Акту.

Таким чином позивачем занижено суму валового доходу, отриманого в готівковій формі (через використання РРО) за 2011 рік в сумі 2000 грн., що є порушенням підпунктів 177.1, 177.2 статті 177 Податкового кодексу України.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, про майновий стан та доходи, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки за період 01 січня 2010 року - 31 грудня 2011 року встановлено, що позивачем завищено валові витрати на загальну суму 583 15,61 грн., що є порушенням статей 13, 14 Декрету КМ України від 26.12.1992 № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян".

Також, за вказаний період підприємцем завищено валові витрати у зв'язку з невірним визначенням показників, що впливають на формування витрат, що враховуються при визначенні доходів, які не відповідають даним податкового обліку та не підтверджені первинними фінансовими (розрахунковими) документами за 2011 рік на загальну суму 102 736,46 грн., що є порушенням підпункту 138.1.1 пункту 138.1, 138.2., 138.4, 138.11. статті 138, підпункту 139.1.9. пункту 139.1 статті 139, пунктів 177.2., 177.4. статіт 177 Податкового кодексу України.

Перевіркою повноти визначення чистого (оподатковуванного) доходу встановлено заниження всього на 163 052,07 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в пункті 2.2.1. "Результати перевірки правильності визначення валового доходу", пункті 2.2.2. "Визначення витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу (документально підтверджених)" розділу 2 акта перевірки.

За самостійним перерахунком податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2010 рік згідно наданої річної декларації про отримані доходи, самостійно розрахована позивачем сума чистого доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2010 рік склала 20 119 грн. (нараховано за даними декларації 3017,85 грн., сплачено за торговий патент 6320 грн., підлягає до сплати 0 грн.).

За самостійним перерахунком податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2011 рік, розрахованого позивачем згідно наданої декларації про майновий стан та доходи за 2011 рік, сума оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2011 рік складає 8119 грн. (нараховано за даними декларації 1217,85 грн., сплата збору за провадження торгівельної діяльності 8998 грн., підлягає до сплати 0 грн.).

Згідно фіскальних звітних чеків РРО фіскальний номер , та сума розрахунків за 2011 рік складає 301303 грн.

Позивач посилався на те, що фактична сума одержаного доходу за 2011 рік складає 286 442,5 грн., так як 07 вересня 2011 року на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний номер помилково реалізовано пачку цигарок на суму 4893 грн., та 09 лютого 2011 року на реєстраторі розрахункових операцій фіскальний номер помилково реалізовано алкоголь на суму 9910 грн. У зв'язку з чим він звертався до Податкового органу з листом від 04 вересня 2012 року №1.

Однак, платником податків в порушення пункту 4.7, пукту 4.8 наказу ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за №108/5299, при помилково проведеній розрахунковій операції не зареєстровано скасування помилкових сум за допомогою операцій "службова видача" на РРО фіскальний номер та , не складено актів скасування помилково проведених сум через РРО (фіскальні касові чеки та чеки службових видач відсутні).

Крім того, позивачем не виконано вимоги пункту 5 Інструкції із заповнення "Звіту про використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) за формою №ЗВР-1" введеною наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614, а саме до податкового органу надано звіти про використання реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок за 2011 рік на суму 301 303,0 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується, що вищезазначені розрахункові операції не є помилковими, а тому сума розрахунків по РРО за 2011 рік складає 301303 грн.

Стосовно заниження податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету, за результатами перевірки було встановлено заниження оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності: за 2010 рік в сумі 58315,61 грн. (нараховано за даними перевірки 8747,4 грн., сплата торгового патенту (залишок) 3302,15 грн., підлягає перерахуванню до бюджету податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприєницької діяльності в сумі 5445,25 грн.; за 2011 рік в сумі 104736,46 грн. (нараховано за даними перевірки 15710,43 грн., сплата збору за провадження торгівельної діяльності (залишок) 7780,15грн., підлягає перерахуванню до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприєницької діяльності в сумі 7930,28 грн.

Отже, загальна сума що підлягає перерахуванню до бюджету за платежем "податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності" за 2010-2011 роки складає 13 375,53 грн.

Враховуючи пункт 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, контролюючим органом правомірно накладено на платника податків штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання 3343,88 грн.

Загальна сума податкових зобов'язань позивача за платежем "податок з доходів громадян, отриманих від здійснення підприємницької діяльності" згідно прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2012 року № складає 16 719,41 грн.

Статтею 13 Декрету КМ України від 26.12.1992 № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Відповідно до частини першої статті 14 Декрету з доходів, зазначених у цьому розділі, податок обчислюється: підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності при виплаті ними протягом року доходів громадянам, зазначеним у цьому розділі Декрету, про що не пізніш як через 30 днів після виплати повідомляється податковим органам за місцем проживання громадян. Утримані у джерела виплати суми податку враховуються податковим органом при проведенні податкових розрахунків за доходами, одержаними за оподатковуваний період.

Відповідно до підпункту 9.12.1 пункту 9.12 статті 9 Закону України від 22 травня 2003 № 889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового Кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Також, підпунктом 123.1 статті 123 Податкового Кодексу України передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, - це тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанції, що висновки Податкового органу щодо непідтвердження валових витрат за 2010 - 2011 роки у загальній сумі 161 052,07 грн. є обґрунтованими, а тому позивачу правомірно нараховано податкові зобов'язання з податку з доходів громадян, отриманих від здійснення підприємницької діяльності згідно податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2012 року № у сумі 16719,41грн.

Також, щодо податкового повідомлення-рішення № від 11 грудня 2012 року про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 12541 грн., судами встановлено, що при проведенні перевірки виявлені порушення пункту 11 статті 3 від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №265/95-ВР), а саме проведення розрахункових операції через реєстратори розрахункових операцій без використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Однак, ФОП ОСОБА_1 замість повного найменування товару у фіскальних чеках зазначено тільки вид товару - "сигарети" чи "алкоголь", без зазначення самого найменування та кількості одиниць реалізованого товару.

Відповідно до пункту 6 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Сума застосованих до позивача штрафних (фінансових) санкцій за вказане порушення склала 85 грн. Однак, з оскарженого повідомлення-рішення вбачається, що в ньому одночасно вказується дві суми штрафних санкцій: грошова сума у розмірі - 12541,00 грн. прописом та грошова сума у розмірі 85,00грн.- цифрами.

Враховуючи, що до позивача правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 85,00 грн. за порушення названої норми, решту суми штрафних санкцій вказаних у повідомленні-рішенні № від 11 грудня 2012 року, судами скасовано обґрунтовано.

Судами встановлено, що на момент проведення перевірки у позивача працювали 4 особи без належного оформлення з ними трудових відносин. Відповідно розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі за лютий, березень 2011 року у період з 01 лютого 2011 року по 24 березня 2011 року вони отримали заробітну плату в готівковій формі у загальній сумі 7530,95 грн. без утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб.

Отже, недоотриманий податок з доходів фізичних осіб всього складає 1129,64 грн., а згідно пункту 127.1 статті 127 ПК України розраховано фінансові санкції по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 50 відсотків від суми заниженого податку, що складає 564,82 грн.

Згідно з пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

З викладених обставин, висновки судів про законність винесеного податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2012 року № є обґрунтованим.

Крім того, на підставі Акту прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510 грн., за порушення статей 14, 15, 16, 46, 47, 51,162, пункту 119.2. статі 119, абзацу б пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 51.1. статті 51 Податкового кодексу України, податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Згідно абз. "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які мають статус податкових агентів зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Також, відповідно до підпункту 47.1.2 пункту 47.1 статті 47 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом несуть відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації.

Згідно з пунктом 119.2 статті 119 Податкового Кодексу України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що відповідач дійшов правильного висновку про подання позивачем податкової звітності з недостовірними відомостями про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, оскільки податок з доходів фізичних осіб у лютому-березні 2011 року не утримувався та до бюджету не перераховувався.

З огляду на викладене, судами зроблено обґрунтований висновок про правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення від 11 грудня 2012 року №.

Крім того, судами правильно відмовлено у задоволені позовних вимог про скасування акту перевірки, оскільки акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а лише фіксує ті обставини та порушення, які були виявлені податковим органом під час проведення перевірки, а також визнання протиправними дії посадових осіб щодо його складенню.

Згідно з частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі № 1570/7256/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: