Справа № 524/2939/15-а
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2939/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого - судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Стрижак С.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Павленка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м Кременчуці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просила визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці щодо проведеного 01.03.2011 перерахунку їй пенсії як працюючій особі та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці провести перерахунок та виплату їй пенсії з 01.03.2011, відповідно до вимог ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як не працюючій особі.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позові.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м Кременчуці у судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення проти позову. У попередніх судових засіданнях підтримав письмові заперечення, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції від 09.02.2011 чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно з ч 1 ст. 40 цього Закону, в редакції від 09.02.2011, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (доход) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерви та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Частиною 2 ст. 40 цього Закону, в редакції від 09.02.2011, передбачено, що одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції від 09.02.2011, крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі статистики за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, який відповідає не менше ніж 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, за винятком випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Частиною 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції від 09.02.2011, передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менше ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше як через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, продовжуючи працювати, набув стажу, достатнього для призначення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, то за заявою пенсіонера провадиться відповідний перерахунок пенсії, незалежно від того, скільки часу минуло після призначення пенсії при неповному стажі, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї частини, здійснюється не раніше дня, наступного за днем, по який обчислено страховий стаж при призначенні (попередньому перерахунку) пенсії.

Із матеріалів справи убачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Кременчуці та отримує пенсію за віком з 19.11.2006.

Згідно з копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи, 11.02.2011 позивач звільнилася з роботи за власним бажанням.

10.03.2011 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці із заявою про перерахунок з 01.03.2011 пенсії з більшого стажу та заробітку та повідомила, що вже не працює (додала копію трудової книжки). Зазначене підтверджується копією відповідної заяви та розписки повідомлення від 10.03.2011, що наявні в матеріалах справи.

Як зазначив у письмових запереченнях відповідач, при здійсненні розрахунку пенсії з урахуванням стажу та заробітку за період з 01.11.2008 по 28.02.2011 індивідуальний коефіцієнт заробітку для пенсії склав 3,55142 при розрахунку пенсії з більшого стажу без урахування заробітку індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії склав 3,71426. У зв'язку з недоцільністю перерахунку з використанням заробітку (розмір пенсії з 01.03.2011 склав би 2262,08 грн.) за період з 01.11.2008 по 28.02.2011 позивачеві був виконаний перерахунок з більшого стажу, де розмір пенсії з 01.03.2011 складав 2380,90 грн.

У зв'язку з працевлаштуванням позивача та втратою права на індексацію пенсії позивачу було проведено перерахунок як працюючому пенсіонеру.

Судом також встановлено, що у подальшому позивач влаштувалась на роботу де працювала з 01.09.2011 по 01.09.2014, а 27.11.2014 знову звернулась із заявою до УПФУ про перерахунок пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з 01.03.2011, коли позивач не працювала, Управлінням ПФУ було проведено перерахунок її пенсії як працюючому пенсіонеру. Таким чином всі подальші перерахунки пенсії позивача були здійснені невірно.

Отже, позивач набула право на перерахунок пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 42 Закону, в редакції від 09.02.2011, оскільки станом на 01.03.2011 і по 01.09.2011 не працювала, а тому перерахунок пенсії позивачу повинен був здійснюватися як непрацюючій особі.

За результатами розгляду справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у період з 01.03.2011 по 01.09.2011 як працюючій особі.

Також, ураховуючи те, що позивачу в період з 01.03.2011 по 01.09.2011 виплата пенсії проводилась як працюючій особі, суд приходить до висновку про порушення її прав та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим вважає за необхідне їх задовольнити.

Вищезазначені дії Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці є незаконним обмеженням конституційного права позивача на пенсійне забезпечення в розмірі, встановленому чинним законодавством України. Тому її порушене право підлягає захисту і поновленню судом.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відповіддю Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області на звернення ОСОБА_1 зі спірного питання, підтверджується звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо правильності пенсійного забезпечення починаючи з 10.03.2011 (лист відповідача від 02.10.2014). На цє звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області ОСОБА_1 отримала відповідь у листопаді 2014 року, коли і дізналася про порушення свого права. Додазів отримання позивачем зазначеного листа раніше відповідачем не надано.

Враховуючи, що позивач звернулася до суду 06.04.2015, суд приходить до висновку, що позивачем строк на звернення до суду за захистом своїх порушених прав не пропущено.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України 20.05.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 6-14, 17, 19, 69-71, 158- 163, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці щодо проведеного 01.03.2011 перерахунку пенсії ОСОБА_1, як працюючій особі.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2011, відповідно до вимог ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючій особі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, а особами присутніми у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 25.05.2015.

Суддя Ю.В. Рибалка