Справа № 813/3168/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 р. № 876/10816/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представників третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/3168/14 за позовом ОСОБА_4 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Львівського міського управління юстиції, державних реєстраторів на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вітерець», приватне акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, про визнання дій протиправними, скасування рішень та свідоцтв про право власності,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправними і скасувати рішення державних реєстраторів прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (надалі - Державні реєстратори) про реєстрацію прав власності на всі квартири, починаючи з № 1 по № 26 включно, що розташовані в будинку № 137-а по вул.І.Франка у м.Львові та скасувати свідоцтва про право власності на вказані квартири.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних рішень Державних реєстраторів із власності об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вітерець» (надалі - ОСББ «Вітерець») у власність певних фізичних осіб вибуло майно, на яке може бути звернуто стягнення за його вимогами до ОСББ «Вітерець». Крім цього вважає, що Державні реєстратори при прийнятті оскаржуваних рішень не дотрималися вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржив ОСОБА_4, який вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи. Тому просив скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що у Державних реєстраторів були відсутні підстави та необхідні документи для проведення реєстрації права власності на квартири у будинку № 137-а (2 корпус № 1 на генплані) по вул.І.Франка у м.Львові за фізичними особами, які зазначені у даному позові як треті особи. Такі реєстраційні дії були проведені з метою уникнення звернення стягнення на майно ОСББ «Вітерець», всупереч вимогам Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 р. № 703, а тому є протиправними і такими, що порушують його права та законні інтереси, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, між ОСББ «Вітерець» та ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_40, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були укладені інвестиційні договори.

Ці договори, разом із іншими документами заявників, були подані до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Львівського міського управління юстиції для здійснення реєстрації.

На підставі поданих документів, Державними реєстраторами прав на нерухоме майно видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно - на квартири, що розташовані в будинку № 137-а по вул.І.Франка у м.Львові.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у статусі стягувача відносно боржника ОСББ «Вітерець» у справі за його позовом до ОСББ «Вітерець» про стягнення боргу та накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСББ «Вітерець». У цій справі в ході виконання судового рішення було накладено арешт на майно боржника.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено, а позивачем не доведено порушення його прав при здійсненні відповідачами оскаржуваної реєстрації, оскільки право власності на вказані вище квартири за ОСББ «Вітерець» не визнавалося. А за змістом статтей 2, 3, 6 КАС України захист можливий лише порушених прав, свобод та інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та статті 3 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Порядок № 703), державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 26 Порядку № 703 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком.

За приписами статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація права власності проводиться на підставі визначеного переліку правовстановлюючих документів, а саме: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Частиною третьою статті 17 зазначеного Закону встановлено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1 та 2 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 47 Порядку № 703 для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв'язку з набуттям права власності на новозбудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна, будівництво яких здійснювалося із залученням від фізичних та юридичних осіб коштів на інвестування та фінансування об'єктів будівництва, заявник, крім документів, що зазначені в абзацах першому - шостому пункту 46 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав серед іншого, затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти, перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, установлений законодавством документ, що підтверджує набуття у власність інвестором закріпленого за ним об'єкта інвестування (інвестиційний договір, договір про пайову участь тощо)

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, для здійснення державної реєстрації права власності на квартири, що розташовані в будинку № 137-а по вул. І.Франка у м.Львові, було надано усі документи, що передбачені законодавством, в тому числі й інвестиційні договори, які є правомірними, а їх недійсність не встановлена законом. Крім того, в ході розгляду справи не було встановлено якихось заборон (обмежень) на вчинення спірних реєстраційних дій.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що державні реєстратори, приймаючи рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно, діяли в межах своїх повноважень та у відповідності з Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 813/3168/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 25 травня 2015 року.