Справа № 534/493/15-а
Суддя: Окунь Т. В.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 534/493/15-а
Провадження № 2а-534/19/15
Постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

13 березня 2015 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати винесену заступником начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.165-1 КУпАП, на підставі якої вона була піддана штрафу в розмірі 1360 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що акт, який є предметом оскарженння був винесений відповідачем з порушенням вимог ст.280 КУпАП - за відсутності належних доказів на підтвердження вини у вчиненому порушенні та без з'ясування всіх обставин справи.

До суду позивач не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач позов не визнав з підстав, наведених в запереченні проти позову (а.с.21-22), до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с. 19).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши письмові докази, що є у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів:

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови (а.с.5) ОСОБА_1. , яка працює керівником ЗОШ 1-Ш ступенів №1 «несвоєчасно сплатила єдиний внесок нарахованого роботодавцем на суми зарплати, винагород за договорами, допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно поданого звіту за грудень 2014 року. Строк сплати 20.01.2015 року Фактично сплачено в повному обсязі 28.01.2015 року»

Вирішуючи справу відповідно до спрямованості завдання адміністративного судочинства та специфіки предмету судового розгляду, з огляду на критерії, зазначені в ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони /серед іншого/: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Отже, із наведеного в нормі переліку, слід визначити ті, які є критеріями законності актів, дій чи бездіяльності що оскаржуються, а саме: чи ґрунтується правовий акт на законі, чи прийнятий він уповноваженою особою з використанням повноваження та з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до загальних норм адміністративного права, склад адміністративного правопорушення /ст.9 КпАП України/ становить сукупність ознак, які характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість, наслідки та ознаки, що характеризують особу правопорушника та його психічне відношення до скоєного, і відповідно до цього об'єднуються в одну групу і представляють собою єдине ціле. Відсутність одного з них, або невідповідність тим властивостям, які передбачені відповідною нормою Закону виключають наявність складу адміністративного правопорушення.

Попри те, що у відповідності до положень ст..283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення має містити опис обставин, установлених при розгляді справи, суб'єкт владних повноважень, під час ухвалення оскаржуваного рішення, обмежившись констатацією факту стосовно того, що ОСОБА_1., яка працює керівником ЗОШ 1-Ш ступенів №1 «несвоєчасно сплатила єдиний внесок», взагалі не дослідив обставини, які характеризують об'єктивну сторону згаданого правопорушення, і як наслідок не встановив форму вини, як обов'язкову частину складу правопорушення, що відповідно унеможливлює здійснення захисту особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та перевірку судом законності прийнятого рішення.

Водночас, суб'єктивна сторона згаданого правопорушення характеризується наявністю вини, як у формі умислу, так і у формі необережності.

Як вбачається з матеріалів справи кошти на єдиний казначейський рахунок надійшли 17 січня 2015 року (а.с. 13). Платіжне доручення № 1 від 20.01.2015 року на суму 95,64 грн зі сплати ЄСВ було надане позивачем в органи державного казначейства 20.01.2015 року (а.с.8) в порядку, як він визначений Наказом міністерства фінансів України № 938 від 23.08.12 року «Про затвердження порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів», проте зарахування згаданих коштів було проведене державною казначейською службою лише 23.01.2015 року з причин, що не залежали від волевиявлення платника єдиного внеску (а.с. 13).

Інші платежі - субвенція з обласного бюджету у вигляді коштів на оплату авансу на нарахувань за січень 2015 року надійшли на рахунок ЗОШ лише 27 січня 2015 року - тобто вже з порушенням передбачених ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строків, і були подані позивачем до Управління державного казначейства наступного дня після надходження - 28.01.2015 року (а.с. 9)

Отже, представлені у справі письмові докази - а саме платіжні документи, які опосередковано доводять рух коштів по сплаті єдиного внеску та характеризують об'єктивну сторону згаданого правопорушення, є свідченням тому, що платник єдиного внеску виконала усі вимоги щодо дотримання порядку казначейського обслуговування, як він визначений Наказом МФУ № 938 від 23.08.12 року, що виключає наявність вини в її діях, як наслідок - складу адміністративного правопорушення і в своїй сукупності дає суду підставу зробити висновок про те, що під час прийняття постанови суб'єкт владних повноважень діяв у не відповідності з вимогами КУпАП, з огляду на що оскаржуване рішення є таким, що суперечить вимогам ст.ст. 252, 276 КУпАП і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів в Полтавській області - начальника Комсомольського відділення серії РН № 398904 від 27.02.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.165-1 КУпАП із закриттям провадження у справі.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Т.В.Окунь

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь