Справа № 809/1593/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 809/1593/15

м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Cудді Кафарського В.В.,

За участю секретаря Волочій Л.І.,

представника позивача Борсука Д.Я.,

представника відповідача Юращука В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Приватного підприємства «Прикарпатські візерунки»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 9146,64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося з адміністративним позовом до Приватного підприємства ( далі-ПП) «Прикарпатські візерунки» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 9146,64 грн.

Позовні вимоги мотивувані тим, що відповідачем не виконано нормативу робочих місць щодо працевлаштування інвалідів у 2014 році. Внаслідок допущення даного порушення згідно з вимогами чинного законодавства відповідач був зобов'язаний самостійно сплатити 9137,50 грн. адміністративно-господарських санкцій. В зв'язку із несплатою вказаної суми санкцій у встановлений строк, ПП «Прикарпатські візерунки» було нараховано пеню в розмірі 9,14 грн.

За таких обставин, оскільки сума заборгованості в загальному розмірі 9146,64 грн. ПП «Прикарпатські візерунки» не сплачена, то остання підлягає до стягнення в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Суду пояснив, що ПП «Прикарпатські візерунки» у відповідності до вимог чинного законодавства виконано норматив щодо працевлаштування одного інваліда, а відтак немає правових підстав щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені. В задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши в їх сукупності подані докази, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому останні не підлягають до задоволення з огляду на нижчевикладене.

Статтею 43 Конституції України задекларовано право кожного, в тому числі і інваліда, на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Виконання та реалізація зазначеної конституційної норми забезпечується законами України, підзаконними актами та актами ненормативного характеру, які встановлюють механізм реалізації права на працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1434 від 26.09.2002, Фонд є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерства праці та соціальної політики і підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Положення для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

Таким чином, Фонд та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з роботодавцям, зокрема у зв'язку із здійсненням контролю за перерахуванням штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону, реалізують владні управлінські функції.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон), як спеціальним законом, що визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Одним із аспектів соціальної захищеності інвалідів, відповідно до частини першої статті 17 цього Закону, є право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини восьмої статті 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування, зокрема інвалідів. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

У відповідності до ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте ним.

Однак в судовому засіданні встановлено, що ПП «Прикарпатські візерунки», середньооблікова чисельность штатних працівників облікового складу якого становить 8 осіб, працевлаштовано 1 інваліда, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема витягом із трудової книжки ОСОБА_3, копіями довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №106679 від 15.02.2011 року, пенсійного посвідчення НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.01.2015 року. ( а.с.30-34).

Як вбачається із системного аналізу вищевказаних приписів Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зазначені в Законі адміністративно-господарські санкції є альтернативним зобов'язанням роботодавця, який повинен був або дотримати норматив робочих місць для інвалідів, або сплатити дані санкції.

Таким чином, оскільки у відповідності до встановлених судом обставин визначений законом обов'язок щодо працевлаштування одного інваліда відповідачем в 2014 році виконаний, то в ПП «Прикарпатські візерунки» відсутнє зобов'язання щодо сплати на користь бюджету Фонду соціального захисту інвалідів відповідної суми адміністративно-господарських санкцій.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені безпідставними, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 02.06.2015 року.