Справа № 2а-0770/758/12
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2012-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/758/12
Ряд стат. звіту № 758
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2012 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Плеханова З.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Релігійної громади Реформатської церкви ( Реформатського приходу) м. Берегово до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії щодо розгляду звернень , -

ВСТАНОВИЛА:

ПозивачРелігійна громада Реформаторської церкви звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що Релігійна громада Реформаторської церкви у зв'язку з вирішенням питання щодо повернення їй у власність чотириповерхового будинку, розташованого у м.Берегово пл.Кошута, 1, який. як стверджує позивач, до 1944 року належав Релігійній громаді Реформаторської церкви звернулася до Закарпатської ОДА з клопотаннями повідомити:

1) чи надходила від Фонду державного майна України у 1995-1997 роках заява до органу державної влади уповноваженого щодо управління загальнодержавним майном на території Закарпатської області про приватизацію чотириповерхового будинку, розташованого у м. Берегово пл. Кошута,1 у відповідності із вимогами Закону України "Про приватизацію державного майна?

2) чи підлягав приватизації зазначений будинок?

3) прийняла Закарпатська ОДА рішення про надання ФДМУ згоди на приватизацію цього будинку ?

4) чи передано Закарпатською ОДА у 1995-1997 роках із підпорядкування облдержадміністрації державного майна розташованого на території Закарпатської області до сфери управління ФДМУ?

Оскільки викладені у зверненнях зазначені клопотання залишилися без розгляду по суті і відповіді, позивач просить на підставі норм Законів України "Про звернення громадян " та "Про інформацію" визнати неправомірною бездіяльність Закарпатської ОДА та зобов'язати її у встановленому законом порядку прийняти заходи щодо видачі релігійній громаді реформатської Церкви ( реформатський приход) м Берегово рішення обласної державної адміністрації про видачу у 1995-1997 роках Фонду державного майна України згоду на приватизацію та відчуження чотириповерхового будинку м.Берегово пл.Кошута, 1

За вказаним позовом 02 квітня 2012 року суддею відкрито скорочене провадження одноособово, без проведення судового засідання на підставі п.1 ч.1 ст.183-2 КАСУ, де зазначено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо розгляду звернення, у тому числі інформаційного запиту, фізичної або юридичної особи.

13 квітня 2012 року від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, є надуманими і не відповідають чинному законодавству. Дане твердження відповідач обгрунтовує, тим що 19.01.2012 року за № 01-13/13 позивачу було надіслана відповідь з приводу питань порушених у зверненні голови релігійної громади від 04.01.2012 року, де вказано, що детальні відповіді заявнику було надано у листах облдержадміністрації від 13.09.11 № 4203/06-31 та управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 09.11.11 № 01-13/315, від 23.12.11 № 01-13/349.

Також додатково надіслано копію інформації регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області від 12.01.12 № 02-07-00123, в якому зазначено, що за даними звітності представництвом ФДМУ у Берегівському районі, яке на сьогоднішній день є ліквідованим, приватизація будівлі м.Берегово пл.Кошута, 1 не здійснювалася регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області, роботи по приватизації зазначеного об'єкту не проводились.

Крім того, в запереченнях відповідач вказав, що вищевказана будівля не значиться в Переліку храмів та культових споруд, на які претендують релігійні організації і підпадають під приватизацію. Державний комітет України у справах національностей та релігій надав відповідь від 21.08.2009 року № 7/2-4-135 народному депутату України ОСОБА_1, в якому було зазначено, що комітет усіляко сприяв поверненню зазначених споруд віруючим, однак Фонд державного майна України та Міністерство фінансів України на підставі судових рішень передали зазначені споруди у користування АК АПБ "Україна". Всі судові інстанції, в тому числі, Верховний Суд України відмовили релігійній громаді у позові про повернення їй цього майна у власність., з чого слідує, що релігійна громада наперед знаючи , що ніякої приватизації цієї будівлі не було, а судові інстанції відмовили їй у позові про повернення цього майна, безпідставно звертається до облдержадміністрації з питаннями приватизації зазначеного будинку. На підставі вказаних даних управління внутрішньої політики облдержадміністрації у своїй відповіді на клопотання релігійної громади від 09.11.11 року № 01-13/315 повідомило, що споруда у м.Берегово пл.Кошута, 1 не є культового призначення, і викуплена Кабінетом Міністрів України і передана в оперативне управління Державному казначейству у відповідності до розпорядження КМУ від 13.10.2003 року № 599-р.

Оскільки розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 09.02.2006 року № 66 затверджено Положення про управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, в якому передбачено, що управління є юридичною особою і за дорученням голови ОДА та його заступників розглядає звернення громадян та організацій, то управління у відповідності до своєї компетенції надало зазначені відповіді релігійній громаді.

Вивчивши матеріали позовної заяви, письмові заперечення та додатки до них, суд приходить до наступного.

У відповідності до виписки з ЄДР серія ААА № 069735 Релігійна громади Реформатської Церкви м. Берегово є юридичною особою з місцезнаходженням у м. Берегово , бульвар Дюли Ійеша, будинок 2, а обовю , яка має право вчиняти юридичні дії від її імені є ОСОБА_2.

16.08.2011 року голова релігійної громади Реформатської Церкви м. Берегово звернувся до Голови Закарпатської ОДА із листом, в якому просив прийняти рішення про безоплатне повернення релігійній громаді у власність чотириповерхового будинку, розташованого у м. Берегово пл. Кошута,1. Дана заява отримана 17.08.2011 року.

26.09.2011 року голова релігійної громади Реформатської Церкви м. Берегово звернувся до Голови Закарпатської ОДА із листом, в якому вказав, що релігійна громада зверталася із заявою від 16.08.2011 року і просила прийняти рішення про безоплатне повернення у власність чотириповерхового будинку, розташованого у м. Берегово пл. Кошута,1. Однак відповіді не отримано. Дана заява отримана 27.09.2011 року.

10.10.2011 року голова релігійної громади Реформатської Церкви м.Берегово звернувся до Голови Закарпатської ОДА із листом, в якому зазначив, що лист-відповідь заступника Голови ОДА від 13.09.2011 року № 4203/06-31 на заяву релігійної громади від 16.08.2011 року надійшов 06.10.2011 року. В своїй заяві від 16.08.2011 року релігійна громада просила прийняти рішення про безоплатне повернення у власність релігійній громаді нежитлову чотириповерхову будівлю площею 1459 м.кв.у м. Берегово пл. Кошута,1. Однак зазначена заява не розглянута по суті у повному обсязі, не містить посилання на Закон України , який регламентує , що саме відноситься до культових будівель та майна релігійних організацій. На підставі наведеного релігійна громада просить повідомити: чи надходила від Фонду державного майна України у 1995-1997 роках заява до органу державної влади уповноваженого щодо управління загальнодержавним майном на території Закарпатської області про приватизацію чотириповерхового будинку, розташованого у м. Берегово пл. Кошута,1 у відповідності із вимогами Закону України "Про приватизацію державного майна"? чи підлягав приватизації зазначений будинок? чи прийняла Закарпатська ОДА рішення про надання ФДМУ згоди на приватизацію цього будинку ? Чи було передано у 1995-1997 роках із підпорядкування облдержадміністрації нерухоме майно розташоване на території Закарпатської області до сфери управління ФДМУ? Чим керувався заступник Голови ОДА ОСОБА_3 у відповіді , де йде мова про культові будівлі, які є будівлями і речами, спеціально призначеними для задоволення релігійних потреб громадян? Заява отримана 12.10.2011 року.

21.11.2011 року голова релігійної громади Реформатської Церкви м. Берегово звернувся до Голови Закарпатської ОДА із листом, в якому вказав, що подані заяви від 13.09.2011 року та від 09.11.2011 року не розглянуті по суті, є формальними та необгрунтованими, оскільки роз'яснення Вищого арбітражного суду України, на які йде посилання у відповіді, не є законодавчим актом, а будівля збудована за кошти віруючих на одній земельній ділянці із Храмом реформатської Церкви. Дана заява отримана 23.11.2011 року.

04 січня 2012 року голова релігійної громади Реформатської Церкви м. Берегово звернувся до Голови Закарпатської ОДА із листом, в якому вказав, що подані релігійною громадою заяви від 16.08.2011 року за № 114, від 26.09.2011 року за № 121, від 10.10.2011 року за № 124 та від 22.11.2011 року № 143 не розглянуті по суті в повному обсязі та відсутні обгрунтовані і об'єктивні відповіді згідно законодавства. Вказана заява отримана 05.01.2012.

21 серпня 2009 року Голова Державного комітету України у справах національностей та релігій в листі № 7/2-4-135 адресованому народному депутату України ОСОБА_1 вказав, що Державний комітет України у справах національностей та релігій розглянув запит стосовно звернення релігійної громади Реформатської Церкви про повернення у власність будівель у м. Берегово, пл. Кошута,1 і повідомляє, що з даного питання органом у справах релігій була проведена відповідна робота з органами місцевого самоврядування, Комітет усіляко сприяв поверненню зазначених споруд віруючим, однак Фонд державного майна України та Міністерство фінансів України на підставі судових рішень передали зазначені споруди у користування АК АПБ "Україна". Всі судові інстанції , в тому числі, Верховний Суд України відмовили релігійній громаді у позові про повернення їй цього майна у власність., у зв'язку з чим Держкомнацрелігій не має законних підстав для вирішення зазначеного питання на користь релігійної громади.

09.11.2011 року заступник начальника Управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації ОСОБА_4 в листі № 01-13/315 у відповідь на заяви № 124 від 10.10.11 року, на № 4203/06-31 від 12.10.11 на адресу Релігійної громади Реформаторської церкви м. Берегово вказав, що Управління за дорученням розглянуто звернення від 10.10.2011 року і пояснює, що відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціям, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим -Уряду Республіки Крим. З метою забезпечення однакового застосування вищевказаного Закону Постановою Вищого арбітражного суду України від 29.08.1996 року затверджені роз'яснення, в яких вказано, що під культовими будівлями і майном слід розуміти будівлі і речі, спеціально призначені для задоволення релігійних потреб громадян. Спірна споруда викуплена Кабінетом Міністрів та передана в оперативне управління Держказначейству, а скасування розпорядження вищестоящих органів державної виконавчої влади не належить до компетенції обласної держадміністрації, і вирішення зазначеного питання є виключною компетенцією суду.

12.01.2012 року начальник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області в листі № 02-07-00123 надав інформацію начальнику Управління з питань внутрішньої політики Закарпатської ОДА, де зазначив, що РВ ФДМУ розглянуто лист Релігійної громади реформатської церкви м. Берегово від 04.01.2012 року № 01 стосовно будівлі у м. Берегово пл. Кошута,1, у зв'язку з чим повідомляють, що приватизація будівлі не здійснювалася і роботи по приватизації зазначено об'єкта не проводились. З метою запобігання приватизації об'єктів колишньої церковної власності ФДМУ листом від 19.04.2005 року № 10-20-4950 спрямував на адресу регіональних відділень ФДМУ та облдержадміністрацій Перелік храмів та культових споруд , на які претендують релігійні організації, і будівля у м. Берегово пл. Кошута,1 в зазначеному Переліку не значиться. Даний лист був надісланий позивачу.

19.01.12 начальник Управління з питань внутрішньої політики Закарпатської облдержадміністрації у відповідь на заяви від 04.01.12 року № 1 та від 05.02.12 року № 68/06-03 надіслав відповідь релігійній громаді Реформатської Церкви м. Берегово, в якому вказав, що з приводу питань порушених у зверненні голови приходської ради релігійної громади реформатської церкви м. Берегово від 04 січня 2012 року, детальні відповіді заявнику було надано у листах облдержадміністрації від 13.09.11 № 4203/06-31 та управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації від 09.11 № 01-13/315, від 23.12.11 № 01-13/349. А також зазначили, що надсилають додатково копію інформації РВ ФДМУ по Закарпатській області від 12.01.2012 року.

Розпорядженням Голови Закарпатської ОДА № 66 від 09.02.06 року затверджено Положення про управління з питань внутрішньої політики облдержадміністрації, у відповідності до якого управління є юридичною особою і за дорученням голови ОДА та його заступників має повноваження розглядати звернення громадян, установ та організацій.

Судом на підставі досліджених письмових доказів та письмових пояснень сторін встановлено , що позивач отримав відповіді від відповідача на всі подані ним звернення , що підтверджує і сам позивач.

В статті 5 Закону України "Про інформацію" встановлено право на інформацію, а саме: кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Гарантії права на інформацію визначені у статті 6 вищевказаного Закону: право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов'язком суб'єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов'язком суб'єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" передбачено , що посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 19 Закону встановлені обов'язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг , які зобов'язані : об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не відміняє вимоги частини дев'ятої цієї статті.

Завданням адміністративного судочинства у відповідності до ч. 1 статті 2 КАСУ є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

.

Згідно ст. 69 КАСУ належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАСУ встановлює обов'язок доказування, в якій вказано , що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. 2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

З'ясувавши обставини по справі на підставі досліджених письмових доказів з урахуванням вищевказаних статей КАСУ, суд приходить що висновку, що відповідач надав відповіді на звернення позивача із зазначених у позовній заяві питань без порушень чинного законодавства у відповідності до наданих йому повноважень у відповідності до ч.3.ст. 2 КАСУ, в якій встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі наведеного , керуючись ст. 183-2 КАСУ, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові Релігійної громади Реформатської церкви ( Реформатського приходу) м. Берегово до Закарпатської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії щодо розгляду звернень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надіслання копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції..

Суддя Плеханова З.Б.