Справа № 803/2006/14
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № СК-10917/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.
суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління ДМС України в Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року по справі № 803/2006/14 за позовом ОСОБА_1 до управління ДМС України в Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
При цьому просить визнати протиправними дії управління ДМС України у Волинській області щодо відмови їй в оформленні та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон; вимоги надання фотокопій паспорта громадянина України; вимоги надання письмової заяви доручення для оформлення довідки про несудимість; вимог по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо їх отримання за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та заборонити їх вимагання; вимог оплати за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120,00 грн. та заборонити їх вимагання. Крім того, просить зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо оформлення та видачі їй паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих нею документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, зобов`язати першого заступника начальника управління ДМС України у Волинській області Чернишева О.В. привести інформаційні картки адміністративних послуг оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у відповідність до законодавства України, виключивши з підпунктів 11.1 та 11.2 посилання на постанови Кабінету Міністрів України № 1098 та № 795 та оплати згідно з цими постановами.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2014 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстави ненадання квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87 гривень 15 копійок та вартості бланка паспорта в розмірі 120 гривень 00 копійок.
Зобов`язано управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти, за особистим зверненням, документи ОСОБА_1 для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без квитанцій про сплату вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України за кордон в розмірі 87 гривень 15 копійок та вартості бланка паспорта в розмірі 120 гривень 00 копійок. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач - управління Державної міграційної служби України у Волинській області подало апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши суддю - доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для її задоволення з наступних міркувань.
Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 31 липня 2014 року позивачка особисто звернулася до управління ДМС України у Волинській області для подання документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, подавши при цьому заяву анкету, паспорт громадянина України, копію картки фізичної особи платника податків, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, квитанцію про сплату державного мита в сумі 170,00 грн.
Листом від 21.08.2014 року за № 0710/П-89 відповідачем запропоновано позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн. та вартість бланка паспорта в розмірі 120,00 грн., а також повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів, визначених пунктом 9 додатку № 4 до наказу ДМС України від 11.03.2013 року № 48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року № 232)
Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до відповідача надавалась квитанція про сплату державного мита у сумі 170,00 грн., що не заперечується відповідачем.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначені Законом України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України (далі - Закон № 3857-XII).
Статтею 7 цього Закону передбачено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.
Такі правила затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила).
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що застосування інших нормативних актів до правовідносин, що регулюють процедуру видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон можливе лише у випадку, якщо вищеназваним Законом та Правилами це прямо передбачено.
Згідно з пунктами 10 та 11 Правил, для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати. Особи віком від 18 до 25 років, які підлягають призову на строкову військову службу, разом із заявою про оформлення паспорта подають довідку відповідного військового комісаріату щодо можливості виїзду з України. Форма довідки затверджується Міноборони.
Положеннями п. 6 ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21 січня 1993 року Про державне мито визначено, що державне мито справляється за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон.
Відповідно до п.п. б п. 6 ст. 3 цього Декрету, ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено те, що позивачка, звернувшись до відповідача, з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надала: заяву-анкету; паспорт громадянина України; оригінал та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанцію про сплату державного мита в сумі розміром 170, 00 грн.
Таким чином, позивачем було надано усі необхідні документи для оформлення паспорта, які передбачено пунктами 10 та 11 Правил, а тому відмова управління ДМС України в Волинській області прийняти ці документи, як і вимога надати додаткові документи, подання яких не передбачено ні Законом, ні Правилами, та відмова у виготовленні паспорта громадянина України для виїзду закордон, є протиправними.
Апеляційним судом встановлено те, що відповідач наполягає на обов`язковості оплати додаткових послуг за видачу та оформлення паспорта, зокрема:
Вартість послуг 87,15 грн. з посиланням на Постанову КМУ від 04 червня 2007 року № 795 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання;
Вартість бланка 120 грн. з посиланням на п. 4 Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 Деякі питання надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг.
Як вказувалось вище апеляційним судом, зазначені нормативно правові акти не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки суперечать Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та Правилам, а також не регулюють спірних правовідносин.
В будь якому випадку п. 2 вказаного Порядку визначено перелік платних послуг, а також те, що послуги надаються за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги.
При цьому платні послуги можуть бути надані, виключно, за заявою особи і, виключно, за наявності у особи бажання отримати таку послугу.
Крім того, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 Деякі питання надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг не передбачено розміру вартості бланка паспорта.
Підсумовуючи викладене, при вирішенні даного спору колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 та Постанова Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання, на які посилався відповідач в обґрунтування законності своїх дій, правовідносини у сфері оформлення та видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон не регулюють, а тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Крім того, згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито (далі - Декрет) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.
Державне мито справляється, зокрема, за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон або обміну цього паспорта на території України у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (статті 2, 3 Декрету).
Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов`язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно правового акта.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та Правилами - спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.
З приводу відмови судом першої інстанції в задоволенні позову, щодо частини позовних вимог, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про безпідставність таких позовних вимог та мотивами відмови, а тому не вбачає підстав для скасування судового рішення в цій частині.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України в Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року по справі № 803/2006/14 без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник