Справа № 2-а-646/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2013-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2013 р.Справа № 2-а-646/11/2170

Категорія: 5.4 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О. Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного підприємства «М'ясо Херсонщини» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2011 року по справі за адміністративним позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області правонаступником якої є Державна інспекція України з контролю за цінами, до приватного підприємства «М'ясо Херсонщини» про стягнення економічних та фінансових (штрафних) санкцій за порушення державної дисципліни цін -

ВСТАНОВИВ:

ПП «М'ясо Херсонщини» подало апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2011 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою від 09 червня 2011 року Херсонський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області до приватного підприємства «М'ясо Херсонщини» про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України економічних санкцій в розмірі 55 706,85 грн. відповідно до рішення про застосування економічних санкції за порушення державної дисципліни цін № 40 від 25 листопада 2010 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що скарга ПП «М'ясо Херсонщини» на рішення відповідача № 40 від 25 листопада 2010 року була подана до Державної інспекції з контролю за цінами у встановлений п.п. 5.2.2 п. 5 .2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», але відповідь на скаргу надана з порушенням 20-денного строку - 27 січня 2011 року.

За таких обставин апелянт вважає, що рішення № 40 від 25 листопада 2010 року є скасованим, відповідно до абз. 3 п.п. 5.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Державна інспекції з контролю за цінами в Херсонській області надала письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких з посиланням на дотримання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

01 грудня 2011 року за клопотанням Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області було зупинено апеляційне провадження, до визначення правонаступника Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області (а.с. 80-81).

30 травня 2013 року апеляційне провадження у справі було поновлено та Державну інспекцію з контролю за цінами в Херсонській області замінено на процесуального правонаступника Державну інспекцію України з контролю за цінами (а.с. 83-84).

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що рішення про застосування до приватного підприємства «М'ясо Херсонщини» економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 25 листопада 2010 року № 40 прийнято позивачем на підставі акту перевірки від 19 листопада 2010 року № 77, проведеної працівниками Державної інспекції з контролю за цінами в Херсонській області.

Відповідно до акту перевірки, Інспекцією встановлено порушення відповідачем вимог пункту 2 розпорядження голови Херсонської облдержадміністрації від 02 червня 2008 року № 697 «Про запровадження державного регулювання цін на окремі види продовольчих товарів в області», яким запроваджено державне регулювання оптово-відпускних цін на продовольчі товари, зокрема яловичину та свинину шляхом декларування їх зміни згідно із Порядком декларування зміни оптово-відпускних цін на продовольчі товари, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2007 року № 1222.

Також суд першої інстанції встановив, що ПП «М'ясо Херсонщини», не погоджуючись із рішенням позивача про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 25 листопада 2010 року № 40, звернулося до Державної інспекції з контролю за цінами із скаргою про скасування зазначеного рішення.

Відповідно до матеріалів справи Державна інспекція з контролю за цінами відмовила відповідачу у задоволенні скарги. Відмова датована 27 січня 2011 року за № 200-7-23/354.

Суд першої інстанції відхилив позицію відповідача про застосування до спірних правовідносин, зокрема щодо строків розгляду скарги, положень п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України, та посадові особи яких мають права, виконують обов'язки і несуть відповідальність, передбачені Законом України «Про державну податкову службу в Україні», крім повноважень, передбачених пунктами 6 - 9 ст. 11 вказано закону, а п. 11 цієї статті встановлено право органів державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірі, встановлених законодавством, а також стягувати до державного бюджету суми заборгованості суб'єктів господарювання за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, та нарахованої на неї пені, суд першої інстанції дійшов висновку, що органи, які здійснюють контроль за цінами, мають право у порядку, встановленому законами України застосовувати до платників податків штрафні санкції, а враховуючи повноваження органів, що здійснюють контроль за цінами, до суб'єктів господарювання, які порушують порядок встановлення та застосування цін і тарифів - економічні санкції за порушення державної дисципліни цін, стягувати недоїмку, та відповідно, економічні санкції до державного бюджету у випадках та порядку, встановлених законодавством.

При цьому суд першої інстанції зауважив про помилковість доводів відповідача щодо нечинності оскарженого рішення позивача від 25.11.2010 року № 40 з підстав порушення строків розгляду скарги, передбачених підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, в той час як спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює порядок розгляду скарг на рішення територіальних органів державного контролю за цінами щодо застосування адміністративно-господарських санкцій є наказ Державної інспекції з контролю за цінами від 08.12.2010 року № 209, прийнятий відповідно до пункту 5 Положення про інспекції з контролю за цінами, затвердженого Постановою КМУ від 13 грудня 2000 року № 1819.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості доводів відповідача щодо нечинності оскарженого у судовому порядку рішення від 25.11.2010 року № 40 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Відхиляючи доводи відповідача щодо внесених позивачем недостовірних даних до реєстрів прибуткових та видаткових накладних, на підставі яких Інспекцією складено розрахунок необґрунтовано отриманої виручки, суд першої інстанції зауважив, що перевірка проводилась у присутності директора ПП «М'ясо Херсонщини» ОСОБА_1, який надав первинні документи бухгалтерського обліку та звітності, у тому числі накладні, а реєстри прибуткових та видаткових накладних складалися вручну, за участі головного бухгалтера відповідача, підпис якої на кожному листі реєстрів посвідчує їх достовірність, що також підтверджено матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції встановив, що Інспекція, яка є суб'єктом владних повноважень, довела у судовому засіданні правомірність оскарженого рішення від 25.11.2010 року № 40 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за відсутності представника інспекції, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що предметом спору є стягнення економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 40 від 25 листопада 2010 року, яким вирішено вилучити у відповідача в дохід державного бюджету України суму завищення в розмірі 18 568,95 грн. та штраф в розмірі 37 137,9 грн. (а.с. 6), яке у встановленому законом порядку не оскаржено та не виконано відповідачем у добровільному порядку.

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Апеляційний суд погоджується висновками суду першої інстанції щодо непоширення на спірні правовідносини положень Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», оскільки спеціальним законом у спірних правовідносинах є Закон України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року та Інструкція про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затверджена наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України № 298/519 від 03 грудня 2001 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2001 року за № 1047/6238, які були чинні на час прийняття Державною інспекцією з контролю за цінами в Херсонській області рішення № 40 від 25 листопада 2010 року.

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, скарги на рішення про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій, прийняті органами державного контролю за цінами, можуть направлятись керівникам цих органів або Державній інспекції з контролю за цінами. У разі незгоди з прийнятим рішенням спір про визнання його недійсним вирішується судом.

Таким чином, апелянт помилково посилання на застосування п.п. 5.2.2 п. 5 .2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»

Апеляційна скарга не містить заперечень щодо суми розрахованих санкцій. Водночас апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правильності розрахованої суми санкцій, вчиненої на підставі наданих відповідачем при проведенні перевірки, первинних документів бухгалтерського обліку і звітності, та податкового обліку, у тому числі накладних, та реєстрів прибуткових та видаткових накладних складених вручну, за участю головного бухгалтера відповідача, підпис якої на кожному листі реєстрів посвідчує їх достовірність.

Таким чином, з урахуванням приписів ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року, п.п. 3.6 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення адміністративного позову та стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України економічних санкцій в розмірі 55 706,85 грн. відповідно до рішення про застосування економічних санкції за порушення державної дисципліни цін № 40 від 25 листопада 2010 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 70, 71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «М'ясо Херсонщини» залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Л.П.Шеметенко