Справа № 810/637/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року 810/637/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46216086. Дана постанова винесена на підставі Вимоги Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції про сплату боргу № Ф-1410-25 від 20.10.2014 року. Позивач вважає, що дана Вимога про сплату боргу не відповідає вимогам положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження. Крім того, згідно додаткових пояснень, позивач зазначив, що вимога від 20.10.2014 року скасована постановою суду, а отже оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача до суду надійшло заперечення. Розгляд справи просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Так, Бориспільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Київській області 20.10.2014 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1410-25 (далі - Вимога), якою зобов'язано позивача сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі (разом зі штрафом) 110 997,22 грн.

З матеріалів справи встановлено, що 26.01.2015 Бориспільська ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області направила Вимогу на адресу Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції.

26 січня 2015 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Степів Юлією Олександрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46216086 з виконання вимоги про сплату боргу № Ф-1410-25 від 20.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОДПІ боргу в розмірі 110 997,22 грн.

Позивач, не погодившись з постановою відповідача про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2015р, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати її протиправною та скасувати.

Надаючи правової оцінки відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади виконання рішень визначені Законами України від 24.03.1998 № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Вказаними нормативно-правовими актами врегульовано умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку; основи організації та діяльності державної виконавчої служби; її завдання; правовий статус працівників органів державної виконавчої служби; процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 25 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до статті 25 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно з пунктами 2, 5 частини першої статті 18 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається, зокрема номер рішення, згідно з яким видано документ та дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Відповідно до Додатку 4 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 455, затверджено форму вимоги про сплату боргу (недоїмки). Розділом 5 даної форми передбачено реквізит - «дата набрання чинності вимогою про сплату боргу».

Судом встановлено, що у вимозі Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1410-25 від 20.10.2014 реквізити - «дата набрання чинності вимогою про сплату боргу» та «№ акту перевірки, № рішення» - не заповнені.

За таких обставин суд дійшов висновку, що Вимога Бориспільської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про сплату боргу (недоїмки) від 20.10.2014 не відповідає вимогам до виконавчого документу, передбачених Законом України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження».

Відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 26 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Таким чином, враховуючи положення вищевказаних норм Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», набрання виконавчим документом законної сили, а також відсутність обов'язково реквізиту - «дата набрання чинності вимогою про сплату боргу» у виконавчому документі є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що державний виконавець при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження не встановив факт щодо набрання виконавчим документом законної сили.

Крім того, як було встановлено судом, оскаржувана Вимога від 20.10.2015 року оскаржена позивачем в судовому порядку. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року (справа № 810/518/15), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, Вимогу про сплату боргу визнано протиправною та скасовано.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Суд зазначає, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право, зокрема, звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа. Отже, встановивши, що виконавчий документ не містить відомостей щодо набрання ним законної (юридичної) сили, відповідач, порушуючи вимоги Закону України від 21.04.1999 № 606 ХIV «Про виконавче провадження» та законні права та інтереси позивача, всупереч норм чинного законодавства виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, виходячи із вищевикладеного, державний виконавець після відкриття виконавчого провадження повинен був не пізніше наступного робочого дня надіслати оскаржувану постанову рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, як встановлено судом та підтверджено відповідачем, постанову про відкриття виконавчого провадження, в порушення вимог закону, направлено позивачу простою кореспонденцією.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Натомість відповідач належними та допустимими доказами не спростував правове обґрунтування позовних вимог, не надав доказів правомірності своїй дій.

Виходячи із вищевикладеного, суд погоджується із доводами позивача, про те, що державним виконавцем було порушено вимоги ст.ст. 18, 25 та 31 Закону України «Про виконавче провадження», а отже постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 46216086 від 26 січня 2015 року підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 70-72, 94, 122, 159- 163, 167, 181, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2015 року ВП № 46216086.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.