Справа № 816/540/15-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 р.Справа № 816/540/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Федоренко І.М., Медяник А.О.

представника позивача - Cмольський Ю.С..

представника відповідача - Дудник В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2015р. по справі № 816/540/15-а

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.15 р. адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ВАТ "Полтавський ГЗК" , позивач) до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України ( далі - відповідач, Полтавська митниця) задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці від 27.01.15 р. №806000009/2015/000006/1.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації від 27.01.15 р. №806010002/2015/00002.

Стягнено з Державного бюджету України на користь ВАТ "Полтавський ГЗК" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 182,70 грн.

Не погодившись з даною постановою суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання належної правової оцінки обставинам справи, просив скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів від 27.01.15 р. №806000009/2015/000006/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.01.15 р. №806010002/2015/00002 є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до чинного законодавства, оскільки у поданих позивачем до митного оформлення документах наявні розбіжності, а також неможливо перевірити складові митної вартості товару у зв'язку з не зазначенням окремо вартості ущільнюючих кілець.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено те, що документи, надані позивачем для митного оформлення, є недостатніми та такими, що викликають сумнів і дають підстави для застосування другорядного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, за таких обставин, прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 27.01.15 р. №806000009/2015/000006/1 та картка відмови Полтавської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.01.15 р. №806010002/2015/00002, є неправомірними і необгрунтованими.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що між ВАТ "Полтавський ГЗК" (Покупець) та "Transityre B.V." Нідерланди (Продавець) укладено Контракт №TSTH-FPM/2014-18 (далі - Контракт) від 16.12.13 р., предметом якого є купівля великогабаритних шин в кількості відповідно до Додатку №1.

Відповідно до Розділу 4 Контракту ціна товару - нових гумових шин "Michelin" 40.00 R57 XDR2 B4 E4R TL, включаючи ущільнювач, фрахт, страховку визначалася додатком №2 до вищевказаного контракту та становила 35796,00 дол. США за одиницю.

Додатковою угодою №2 від 01.08.14 р. до Контракту сторони дійшли згоди про зміну ціни товару і визначили вартість товару у розмірі 34496,00 дол. США за одиницю.

Додатковою угодою №3 від 10.11.14 р. до Контракту сторони встановили нові ціни на товар в періоді з 10.11.14 р. по 31.01.15 р. та відповідно до версії S3-2014 Додатку №2 Додаткової угоди № 3 від 10.11.14 р. вищевказаного Контракту ціна товару зафіксована у розмірі 33296,00 дол. США за одиницю.

На виконання Контракту "Transityre B.V.", згідно мультимодального коносаменту №1500233/3812 від 15.12.14 р., поставлено шини у кількості 6 шт.

Для митного оформлення шин гумових, нових, для вантажних автомобілів, з індексом навантаження більше як 121: -а/шина Michelin" 40.00 R57 XDR2 B4 E4R TL** - 6 шт., пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові, малюнок протектора не типу "ялинка", з одним ущільнюючим кільцем (6 шт), призначені для великовантажних кар'єрних автосамоскидів Hitachi Eh3500acii, вантажопідйомністю 185 тн., мають сверхглибокий протектор для кам'янистого грунту, позивачем подано до митного органу митну декларацію №806010002/2015/200160 від 29.12.14 р.

Разом з митною декларацією позивачем подано: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, рахунок фактуру (інвойс) від 15.12.14 р. №12371474, пакувальний лист від 15.12.14 р. №455902/1, страховий полі, зовнішньоекономічний договір з доповненнями, сертифікат про походження товару, лист від 07.04.14 року №2014-04/416), лист від 01.12.14 р. №2014-12/16, лист б/н від 06.03.14 р., лист б/н від 05.03.14 р., лист відправника б/н від 03.03.14 р., лист отримувача від 05.03.14 р. №603/4638, свідоцтво б/н від 11.01.12 р., технічний паспорт б/н, сертифікат якості від 15.12.14 р.

Митна вартість товарів заявлена позивачем за основним методом.

Рішенням від 27.01.15 р. №806000009/2015/000006/1 митну вартість імпортованих товарів скориговано із застосуванням резервного методу, визначена митна вартість товару грунтується на ціні додаткової угоди №2 від 01.08.14 р. договору №TSTH-FPM/2014-18 від 16.12.13 р., враховуючи ВМД від 18.09.14 р. №806010002/2014/202347.

Перевіряючи правомірність дій митного органу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.318 Митного кодексу України (далі - МК України) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

За приписами ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України передбачено перелік документів, які повинні бути надані органу доходів і зборів для підтвердження митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи перелік яких зазначений в даній частині статті 53 МК України.

З урахуванням пояснень представників сторін та письмових доказів по справі, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем як декларантом були виконані вище вказані вимоги законодавства, та надані всі обов'язкові документами, які підтверджують митну вартість товарів, а також документи, додатково запитувані органом доходів і зборів.

Щодо посилання апелянта на наявність розбіжностей між заявленою декларантом митною вартістю товару, яка становить 33296,00 дол. США за штуку, та митною вартістю згідно угоди № 2 від 01.08.14 р. договору № 806010002/2014/202347, яка становить 34496,00 дол. США за штуку, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з п.1 додаткової угоди №2 від 01.08.14 р. до довгострокового договору поставки шин № TSTH-FPM/2014-18, на підставі Розділу 4 «Ціни та порядок їх зміни» до довгострокового договору поставки шин № TSTH-FPM/2014-18 від 16.12.13 р. Сторони домовились встановити нові ціни на Товар з 01.08.14 р. по 31.01.15 р. і підписати Версію S2-2014 Договору поставки шин № TSTH-FPM/2014-18 від 16.12.13 р.

За спірний період ціни на товар визначались згідно Додатку 2 до договору поставки шин № TSTH-FPM/2014-18 від 16.12.13 р. (Версія S3-2014 від 10.11.14 р.), (ціни дійсні з 15.11.14 р. до 31.01.15 р.), яким передбачено ціну за одиницю товару - 33296,00 дол. США.

Судовим розглядом встановлено, що ціну за вищевказаним додатком (Версія S3-2014 від 10.11.14 р.), було встановлено із врахуванням знижки, зробленої контрагентом у зв'язку з наявністю переплати з боку позивача за попереднім розрахунком.

Колегія суддів зазначає, що наявність різниці між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта.

Доводи апеляційної скарги про неможливість перевірити складові митної вартості товару у зв'язку з не зазначенням окремо вартості ущільнюючих кілець колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки поставка товарів здійснювалась на умовах СІР (перевезення і страхування оплачені до місця призначення), які, окрім іншого, визначають, що оплату вартості тари, упаковки товарів, їх завантаження, транспортування, а також будь-які страхові платежі здійснює сторона-постачальник.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина п'ята статті 53 Митного кодексу України)

Враховуючи вищевказані норми права, митною вартістю товарів є сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю.

З огляду на зазначене, виокремлення вартості ущільнюючого кільця не вплинуло б на загальну митну вартість товару.

Щодо посилання апелянта на неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та обрання резервного методу визначення митної вартості, колегія судців зазначає наступне.

Стаття 57 МК України встановлює методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Судовим розглядом встановлено, що між Органом доходів і зборів та декларантом з метою вибору підстав та методу визначення митної вартості було проведено процедуру консультації.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що з процедури консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості не вбачається послідовності вибору методів визначення митної вартості.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими що не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2015 року по справі № 816/540/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Сіренко О.І. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2015 р.