Справа № 357/3012/15-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 357/3012/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Буцмак Ю.Є. Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

27 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Чаку Є.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання неправомірною відмови в перерахунку, та просила здійснити з 01.01.2014 року перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2015 року позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Справа розглянута відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що позивач є пенсіонером, та перебуває на обліку управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, отримує пенсію за віком. Проживає у м. Біла Церква, яке віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю та має посвідчення громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологоічного контролю, категорії 4.

ОСОБА_2 звернулася з вимогами про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії з перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст.ст. 39, 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом першої інстанції вірно вказано, що позивач звернулася до суду 31.12.2014 року, що підтверджується поштовим штампом на конверті та зазначеною датою подання адміністративного позову, а просить провести перерахунок пенсії з 01.01.2014 року, однак доказів поважності причин пропуску строку зверення до суду не надано та жодних підстав для поновлення строку звернення до суду не встановлено.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом позивачем зазначено те, що вона не знала про відсутність обмежень у виплаті пенсій згідно вищевказаних статей у вказаному періоді.

Судова колегія зауважує, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. А тому не може бути визнано поважною причиною пропуску процесуального строку лише те, що позивач не була достатньо поінформованою, хоча мала можливість дізнатись про порядок нарахування пенсії, звернувшись до відповідача.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта стосовно того, що їй не було відомо про належний розмір виплат, оскільки пенсія їй нараховувалась та виплачувалась, відповідно їй було відомо про її розмір, та що не спростовано у встановленому порядку.

Враховуючи вищевикладене, та те, що апелянтом не надано доказів в підтвердження своїх доводів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо звернення до суду за захистом своїх прав з порушенням процесуального строку, встановленого ч.2 ст.99 КАС України, та зазначає про відсутність обгрунтованих доказів, які можуть бути підставою для його поновлення.

Судова колегія апеляційної інстанції не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі від 05.03.2015 року, та не можуть бути підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.200 КАС України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.