Справа № 826/20680/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Вівдиченко Т.Р.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Краща» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Страхова компанія «Краща» звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києв від 15.12.2014 року № та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ у Печерському районі м. Києва на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, п.п. 75.1 ст. 75, п. 76.1 ст. 76 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за результатами якої складено Акт від 15 грудня 2014 року № 1977/26-55-15-06 (далі - Акт перевірки від 15 грудня 2014 року № 1977/26-55-15-06).

За результатами перевірки, податковим органом, на його думку, встановлено, що ТОВ «Страхова компанія «Краща» порушило терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки від 15 грудня 2014 року № 1977/26-55-15-06 ДПІ у Печерському районі м. Києва винесено податкові повідомлення-рішення від 15 грудня 2014 року № , яким позивача на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 82 та 53 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 266 396, 00 грн., зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 53 279,20 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток страхових організацій; та № яким позивача на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 23 календарних днів сплати грошового зобов'язання в розмірі 133 198,00 грн., зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 13 319,80 грн. за платежем: авансові внески з податку на прибуток страхових організацій.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про правомірність прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи виходив з того, що згідно пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації (абз.4 п.57.1 ст.57 ПК України).

Згідно з абз. 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України, у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Позивачем до податкового органу подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік, яку прийнято відповідачем. У податковій декларації позивачем самостійно визначено авансовий внесок з податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті щомісячно, в розмірі 133 198,00 грн.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним абз.1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платіжним дорученнями № 31 від 28.03.2014 року , № 35 від 30.04.2014 року позивачем сплачено авансові внески з податку на прибуток страхових організацій за період: березень-квітень 2014 року у розмірі 266 396,00 грн.

Згідно з абз.9 п.57.1 ст.57 ПК України, у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками І кварталу звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за І квартал. Такий платник податку авансових внесків у II - IV кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до органу державної податкової служби в порядку, передбаченому Кодексом.

Вказаною нормою законодавець звільняє платників податків від сплати авансових платежів, які за підсумками І кварталу звітного року не отримали прибутку.

Позивач скористався наданим правом, та 07.05.2014 подав засобами електронної пошти до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві в електронному вигляді податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2014, яку прийнято відповідачем за реєстраційним номером від 07.05.2014 року, та зазначено, що за підсумками І кварталу звітного року, ТДВ «СК «Краща» не було отримано прибутку.

Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2014 року був поданий в електронному вигляді засобами електронної пошти до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві 24.04.2014 року та прийнятий за реєстраційним номером від 24.04.2014 року.

Таким чином, ТОВ «Страхова компанія «Краща», у зв'язку із відсутністю прибутку у І кварталі 2014 року не повинно здійснювати сплату авансових внесків на II - IV квартали звітного (податкового) року.

Відповідачем відповідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за не сплату авансових внесків з податку на прибуток підприємства за період травень, червень, липень 2014 року протягом строків, визначених Податковим кодексом для сплати авансових платежів ТОВ «Страхова компанія «Краща» притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Податкова декларація з податку на доходи (прибуток) страховика за півріччя 2014 року була подана позивачем в електронному вигляді засобами електронної пошти до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 07.08.2014 року та прийнята за реєстраційним номером від 07.08.2014 року.

Згідно з вказаною декларацією позивачем заявлено до сплати податок на прибуток у розмірі 1 078 210 грн. Платіжним дорученням № 57 від 19.08.2014 року позивачем підтверджено сплату визначену ним суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 100 000,00 грн., таким чином переплата податку становить 21 790,00 грн.

Таким чином, позивачем сплачено податок на прибуток страхових організацій в повному обсязі.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 109.2 ст. 109 ПК України вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Обов'язковою підставою настання відповідальності є вчинення протиправної дії, що призвела до невиконання або до неналежного виконання вимог встановлених податковим законодавством.

Одним із видів відповідальності за таке правопорушення є застосування штрафів, передбачених п. 113.3 ст. 113 ПК України, а відповідальність у вигляді штрафу за порушення сплати узгодженого авансового внеску встановлено в п. 126.1 ст.126 ПК України.

Позивачем не порушено терміну сплати авансових внесків з податку на прибуток, оскільки відповідне податкове зобов'язання за ІІ - ІV квартали 2014 року не виникло.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо неправомірності прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали виготовлено: 02.04.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром

Т.Р. Вівдиченко

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Вівдиченко Т.Р.