Справа № 161/20992/14а,2а/161/14/15
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 876/3309/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії по призначенню пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася з позовом в суд до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області та просила визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області неправомірними і зобов'язати призначити пенсію за вислугою років з дня звернення (01.12.2014 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що має право на отримання пенсії за вислугою років і 01.12.2014 року звернулася до УПФ в м. Луцьку із заявою про призначення такої пенсії відповідно до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідач рішенням комісії №28 від 09.12.2014 року відмовив позивачу у призначенні зазначеної пенсії, посилаючись на відсутність правових підстав для зарахування трудового стажу за період роботи позивача з 01.01.1994 року по 30.12.1999 року на посаді медичної сестри в міській призовній комісії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2015 року в справі №161/20992/14а адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2015 року в справі №161/20992/14а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною, при її винесенні судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджені та з'ясовані всі обставини справи.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до УПФ України в м. Луцьку із заявою від 01.12.2014 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон).

Відповідач своїм листом від 25.12.2014 року повідомив позивача, що рішенням комісії №28 від 09.12.2014 року їй відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, посилаючись на відсутність передбачених Законом підстав для зарахування стажу роботи з 01.01.1994 року по 30.12.1999 року на посаді медичної сестри в міській призовній комісії, так як вказаний заклад не передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №809 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я» (далі - Постанова КМУ №909).

Відповідно до п. "е" частини 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники охорони здоров'я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, мають право на пенсію за вислугу років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, яким передбачено, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується періоди роботи в таких закладах та установах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. Аптеки, аптечні кіоски, аптечні - магазини, контрольно-аналітичні лабораторії. Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи та на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад). До посад медичного персоналу (молодших спеціалістів з медичною освітою) відносяться посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця наявності спеціальної медичної освіти.

Відповідно до п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», заклади охорони здоров'я-підприємства, установи, організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних засобів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників, заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Згідно з п. 3 та Додатку № 2 Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 146 від 23.10.91 «Про атестацію середніх медичних працівників» до середнього медичного персоналу належать всі працівники, всіх спеціальностей, що одержали підготовку в середніх спеціальних учбових закладах або мають незакінчену вищу освіту. Відповідно, посада фельдшера, медичної сестри, лаборанта клінічної лабораторії віднесені до спеціальностей середніх медичних працівників. Міська призовна медична комісія була утворена рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 14 вересня 1993 року № 392.

З наявного в матеріалах справи Статуту вбачається, що «Луцька міська призивна медична комісія» є лікувально-профілактичним закладом, здійснює медичне обстеження громадян, диспансеризацію, визначає тимчасову непридатність до військової служби, лікувально-профілактичні огляди та діагностичні обстеження. За Статутом та своїми функціями, цей заклад є лікувально-профілактичним закладом, комунальної форми власності. До утворення Луцької міської призивної медичної комісії зі статусом юридичної особи, а також після її реорганізації, ця комісія існувала при поліклініках Луцької міської лікарні як відділення призовної медичної комісії - структурний підрозділ, та здійснювала такі самі функції. Всі працівники, що працювали в складі даного структурного підрозділу, при створенні окремої юридичної особи, повним складом були переведені до «Луцької міської призовної медичної комісії». Так само, при реорганізації цієї установи в повному складі за переводом повернулись в поліклініку № 3 у відділення призовної медичної комісії, що вбачається з запису в трудовій книжці, наказу Міської призовної медичної комісії № 36 від 31.12.99, та наказів відділу охорони здоров'я № 49/03 від 07.10.93 р., № 164/3 від 31.12.99. Посади, які займали працівники медичної комісії як окремої юридичної особи, та відділенні при поліклініці, були аналогічними, вони виконували ті самі функції.

В листі Управління охорони здоров'я № 17-28/Б-356 від 23.07.14р., наданого на запит позивачки, зазначено, що робота у Луцькій міській медичній призовній комісії як у державному лікувально-профілактичному закладі входить до стажу роботи, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Проаналізувавши вище наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підприємства, на яких працювала позивачка є закладами охорони здоров'я, а спеціальний стаж роботи дає їй право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції залишити в силі, як таку, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2015 року в справі №161/20992/14а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос