Справа № 813/1344/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року № 813/1344/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

судді Клименко О.М.

судді Тертичного В.Г.

секретар судового засідання Присташ І.М.

з участю представників сторін:

від позивача - Шиба А.І.,

від відповідача Міністерства оборони України - Матлай Й.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Міністерства оборони України та ДП МОУ «Монтажник-Львів» про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в :

ДПІ у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася в суд з позовом до Міністерства оборони України та ДП МОУ «Монтажник-Львів» про стягнення податкового боргу в розмірі 120175 грн. 90 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити.

Представник відповідача Міністерства оборони України проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити з підстав викладених у запереченні. При цьому, вважає, що положення пункту 96.2 статті 96 ПК України на спірні правовідносини не поширюються, оскільки ДП МОУ «Монтажник-Львів» не є тим підприємством, яке не підлягає приватизації.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ДП МОУ «Монтажник-Львів» зареєстроване 21.07.2000 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з наведеного Витягу, засновником державного підприємства є Міністерство оборони України.

Як вбачається з позовної заяви податковий борг відповідача становить 120175 грн. 90 коп.

Даний борг виник із заборгованості:

- по сплаті грошового зобов'язання зі земельного податку з юридичних осіб в розмірі 120175 грн. 90 коп., що підтверджується податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік (належить до сплати за один місяць 9497 грн. 77 коп.), за 2014 рік на суму 36500 грн. 64 коп., за 2013 рік на суму 36500 грн. 64 коп., за 2012 рік на суму 36500 грн. 64 коп. Окрім того, контролюючим органом було нараховано пеню в розмірі 1187 грн. 59 коп.

У відповідності до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (надалі ПК України), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як передбачено п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначеного у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з положенням підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 41.2 ст.41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи інкасових доручень, такі були повернуті контролюючому органу без виконання у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках платника податків.

Як передбачено п.96.2 ст.96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна державного підприємства, яке не підлягає приватизації, у тому числі казенного підприємства, не покриває суму податкового боргу такого платника податків і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення про: надання відповідної компенсації з бюджету за рахунок коштів, призначених для утримання такого органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків; досудову санацію такого платника податків за рахунок коштів державного бюджету; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; виключення платника податків із переліку об'єктів державної власності, які не підлягають приватизації відповідно до закону, з метою порушення справи про банкрутство, у порядку, встановленому законодавством України.

Так, позивач звернувся до Міністерства оборони України з поданням про прийняття рішення про погашення податкового боргу від 28.01.2015 року за №1114/13-50-25-00/162.

Пунктом 96.3 ст.96 ПК України визначено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді, продовжується у наведеній нормі, у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Згідно з відповіді Департаменту економічної діяльності Міністерства оборони України від 20.02.2015 року за №225/3/614, міністерством не було прийнято жодного з рішень, зазначених у п.96.1 ст.96 ПК України.

Однак, застосування контролюючим органом порядку погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації, передбаченого ст.96 ПК України не може вважатись правомірним, з врахуванням наступного.

ДП МОУ «Монтажник-Львів» у відповідності до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07.07.1999 року за №847-ХІV, з наступними змінами та доповненнями, не є підприємством, яке не підлягає приватизації.

Відтак, враховуючи те, що порядок передбачений п.96.2 ст.96 ПК України, застосовується лише щодо державних підприємств, які не підлягають приватизації, а ДП МОУ «Монтажник-Львів» не є таким, у контролюючого органу відсутні правові підстави застосовувати цей порядок у спірних правовідносинах.

Крім того, як вбачається зі змісту положень п.96.2 ст.96 ПК України, обов'язковою умовою для такого звернення до органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить такий платник податків, з поданням щодо прийняття рішення, є неможливість погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна.

Такий порядок передбачено п.95.1 та абзацом другим п.95.3 ст.95 ПК України.

Так, у відповідності до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У свою чергу абзац другий п.95.3 ст.95 ПК України, передбачає, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

При цьому, позивачем у підтвердження даного порядку подано постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Однак, дані постанови не можуть підмінити, передбачений законодавством документ в підтвердження обставин продажу майна, а саме судового рішення з питань надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Зазначені документи (постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) також не можуть підтверджувати обставини відсутності майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, оскільки допустимим доказом, в силу положень ч.4 ст.70 КАС України та у відповідності до п.89.3 ст.89 ПК України, є акт опису. Такого акту позивачем суду надано не було.

Враховуючи те, що ДП МОУ «Монтажник-Львів» не є підприємством, яке не підлягає приватизації, контролюючим органом не доказано обставини неможливості погашення податкового боргу з суми коштів, отриманої від продажу внесеного в податкову заставу майна та обставин відсутності майна, суд вважає позов не обґрунтованим, а тому таким, який не підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 4, судові витрати у формі судового збору, зі сторін спору не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 травня 2015 року.

Головуючий - суддя В.Я.Мартинюк

суддя О.М.Клименко

суддя В.Г.Тертичний