Справа № 813/1819/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Львів № 813/1819/15

10 год. 20 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Чабан О.С.;

відповідача: представник Буй Б.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Публічного акціонерного товариства «Фірма «Нафтогазбуд» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ДПІ у Франківському районі) звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Публічне акціонерне товариство «Фірма «Нафтогазбуд» (далі - ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд») податковий борг на загальну суму 612612,01 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не сплатив у встановлені законом строки податковий борг зі сплати з податку на додану вартість, з земельного податку з юридичних осіб та з орендної плати з юридичних осіб.

У зв'язку з тим, що ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» не сплачувало податкові зобов'язання, позивачем надсилалась підприємству податкова вимога від 04.08.2014 р. №2451-25, проте заходів щодо самостійного погашення боргу відповідач не вживав. Відтак, податковий орган звернувся до суду з позовом про стягнення з рахунків боржника податкового боргу в сумі 612612,01 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач позов заперечив повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву, зміст яких зводиться до такого. Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем на адресу ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» була надіслана податкова вимога від 04.08.2014 р. № 2451-25 на загальну суму 59729,17 грн., з яких 57885,00 грн. - податок на додану вартість. Вказує, що ця сума була виставлена в податковій вимозі за податок на додану вартість за червень 2014 року, що вбачається із податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2014 року.

Однак, заборгованість в розмірі 612612,01 грн., яку позивач просить стягнути, виникла після 10.10.2014 р., тобто після дати надіслання вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що оскільки надіслання податкової вимоги платнику податку на кожну суму податкового боргу є обов'язковим для здійснення податковим органом його стягнення у судовому порядку, зважаючи на те, що предметом позову є стягнення податкового боргу ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» за новий період, позивач не дотримався процедури стягнення податкового боргу, передбаченої нормами Податкового кодексу України.

Крім цього, зазначив, що підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога вважається відкликаною у разі, якщо сума податкового боргу була погашена самостійно платником податків або органом стягнення. Тому разом із погашенням суми податкового боргу раніше надіслана платникові податків податкова вимога є відкликаною, а тому не може бути підставою для вжиття заходів із примусового стягнення податкового боргу.

Відтак, у разі, якщо платником податків податковий борг був погашений, а через деякий час виник знову, контролюючому органу слід направити (вручити) нову податкову вимогу виходячи з виникнення нового грошового зобов'язання. Проте, контролюючий орган не надіслав нову податкову вимогу, в той час як ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» 17.07.2014 р. було сплачено 5162,69 грн. в погашення боргу за землю, а також 660726,29 грн. в погашення боргу по ПДВ.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з'ясував обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив письмові докази, якими такі обґрунтовуються, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» зареєстроване як юридична особа 29.12.1993 року, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії від 24.03.2015 року. Відповідача взято на облік в контролюючих органах 12.01.1994 року за №00501807, що підтверджується довідкою №344 від 18.05.2015 року.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податковий борг ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» виник у зв'язку з несплатою податку на додану вартість, з земельного податку з юридичних осіб та з орендної плати з юридичних осіб, визначеного згідно з:

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік від 23.02.2015 року;

- податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік від 18.02.2014 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2015 року від 19.03.2015 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2015 року від 19.02.2015 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 16.01.2015 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2014 року від 18.12.2014 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2014 року від 19.11.2014 року;

Згідно з довідок про суми податкового боргу платника податків ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» від 08.04.2015 р. та від 02.04.2015 р. (а.с. 41-42) та облікових карток платника податків (а.с. 10-11, 16-17, 22-23), податковий борг відповідача становить 612612,01 грн.

08.08.2014 року ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» отримано податкову вимогу форми «Ю» №2451-25 від 04.08.2014 р. на загальну суму 59729,17 грн., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95- 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 59.1 статті ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У п. 59.5 цієї ж статті зазначається, що 59.5. у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Вказана норма кореспондується із п. 3.6. Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №576.

Підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення.

Вказаними нормами законодавства не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то орган доходів і зборів не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг - із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі суду від 23.09.2014 року №К/800/32315/14 та постанові №К/9991/30233/12 від 21.08.2013 року.

Ні ПК України, ні Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків не містять норми про необхідність повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу, а тому контролюючий орган не має повноважень повторно надсилати податкову вимогу платнику податків у разі збільшення податкового боргу.

Таким чином, надіслана платникові податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії. При цьому, чинним податковим законодавством України не передбачено необхідності повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу.

У такому разі право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу - на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі суду від 18.12.2013 року №К/9991/71357/11 та ухвалі №К/9991/4451/12 від 15.10.2013 року.

Крім цього, долученими до матеріалів справи обліковими картками платника податків (а.с. 10-11, 16-17, 22-23) підтверджується той факт, що податковий борг ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» не переривався з моменту утворення і не був сплачений відповідачем після винесення податкової вимоги №2451-25 від 04.08.2014 р.

З урахуванням наведеного, судом не враховуються твердження представника відповідача щодо обов'язку позивача надсилати нову податкову вимогу.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право. звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 57.1, 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абзацу другого зазначеного пункту в разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, що настають за днем такого узгодження. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пп. 95.1-95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на зміст наведених норм права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в постанові суду від 21.08.2013 року №К/9991/30233/12.

Суд зазначає, що станом на дату судового розгляду ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» не надано доказів добровільної сплати податкового боргу в розмірі 612612,01 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись статтями 17-19, 35, 71, 94, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих Публічне акціонерне товариство Фірма «Нафтогазбуд» (вул. Стрийська, 144, м. Львів, 79026, ) податковий борг в сумі 612612 (шістсот дванадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 01 коп.

Судовий збір зі сторін стягувати не слід.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 02.06.2015 року.

Суддя Клименко О.М.