Справа № 2а-2496/09/0670
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко Л.В.
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"26" травня 2015 р. Справа № 2а-2496/09/0670

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

Моніча Б.С.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Байдала І.Г., Антонюк О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "23" жовтня 2009 р. у справі за позовом Спільного підприємства "САН" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м.Житомирі визнання недійсними податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2009 року Спільне підприємство "САН" у формі товариства з обмеженою відповідальністю ( далі СП "САН" у формі ТОВ) звернулося до суду з позовом, з урахуванням уточнень, до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про скасування податкових повідомлень - рішень від 17.07.2008 № /0, № /0, якими позивачеві за порушення Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Закону України "Про податок на додану вартість" визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток у розмірі 71 173,00 грн. та з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 9 437,00 грн. Також позивач просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 17.07.2008 № /0 в частині визначення суми основного податкового зобов'язання за платежем "податок з доходів фізичних осіб" у розмірі 2 919,59 грн. та фінансових санкцій - 5 839,18 грн. за порушення вимог Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб." Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названих Законів.

Заперечуючи проти адміністративного позову, відповідач зазначив, що перевірка проводилася на підставі наданих позивачем документів, перелік яких зазначено у акті перевірки, за наслідками аналізу яких виявлено порушення податкового законодавства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Житомирі від 17 липня 2008 року за №/0 та за №/0.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДПІ у м.Житомирі звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від18 січня 2011 року судове рішення першої інстанції змінено шляхом викладення резолютивної частини у такій редакції: "В частині задоволення позовних вимог Спільного підприємства "САН" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 17.07.2008 за № /0 та за № /0 скасувати та постановити в цій частині нову, якою у задоволенні адміністративного позову Спільного підприємства "САН" у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень від 17.07.2008 за № /0 та за № /0 - відмовити". В іншій частині постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2009 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 січня 2015 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2011 року в частині зміни та скасування постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2009 року щодо задоволення адміністративного позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 17.08.2008 року №/0 з прийняттям нової постанови про відмову в позові в цій частині скасовано, а матеріали справи в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а в іншій частині залишено без змін.

Відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України відповідача у справі - Державну податкову інспекцію у м. Житомирі замінено на правонаступника - Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2009 року в частині визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Житомирі від 17 липня 2008 року №/0 не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 17.07.2008 № /0 суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні платнику податку податкових зобов'язань за певний період контролюючий орган зобов'язаний врахувати не тільки факти заниження податкових зобов'язань, а й випадки їх завищення, що відповідачем під час перевірки зроблено не було, відповідно донараховане державним податковим органом податкове зобов'язання з податку на прибуток є протиправним. При цьому судом встановлено, що після перевірки Товариством було надано уточнюючі розрахунки до декларації з податку на прибуток із випраленням допущеної арифметичної помилки щодо завищення показників валового доходу та до декларації з ПДВ разом із податковими накладними на підтвердження права формування податкового кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої з огляду на таке.

З матеріалів справи убачається, що за результатами виїзної позапланової перевірки СП "САН" у формі ТОВ з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.03.2008 р. Державною податковою інспекцією у м. Житомирі був складений акт за №3516/23-01/20429219 від 07.07.2008р. та 17.07.2008 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачеві визначено податкове зобовязання по податку на прибуток в розмірі 71173 грн., в тому числі 54132 грн. за основним платежем та 17041 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до поданої відповідачу податкової декларації з податку на прибуток за 2007 рік підприємством задекларовано валовий дохід від продажу товарів (робіт, послуг) за рядком 01.1 в сумі 2521150 грн., про що зазначено в розділі 3.1.1 акту перевірки.

Відповідно до Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005р. №244 та зареєстрованого в Мін'юсті України 18.07.2005р. №770/11050, реєстр отриманих та виданих податкових накладних є основою для відображення зведених результатів обліку операцій з придбання та поставки товарів (послуг) в податкових деклараціях з податку на додану вартість. У розділі ІІ реєстру відображаються видані податкові накладні, а також податкові накладні, які зберігаються у продавця.

За таких обставин, обсяги поставок, що зафіксовані у виписаних податкових накладних, які записані у розділі ІІ зазначеного реєстру за податковий період 2007р. дорівнюють загальним доходам від продажу за 2007р. Тобто, сумарні показники обсягів поставок згідно із деклараціями з податку на додану вартість за 2007р. повинні дорівнювати показнику: доходи від продажу декларації з податку на прибуток підприємств за 2007р.

З матеріалів справи вбачається, що доходи від продажу, зазначені у рядку 01.1 декларації з податку на прибуток підприємств за 2007р. є завищеними і не відповідають обсягам поставок, зазначених у деклараціях з податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо, зокрема, дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Позивач зазначав, що причиною виникнення такої розбіжності є допущена підприємством арифметична помилка, яку позивач виявив під час перевірки і повідомив перевіряючих.

Крім того, з матеріалів справи убачається, що отримавши акт перевірки 07.07.2008р., в якому перевіряючими не було виправлено вказану помилку, позивач подав відповідачу 08.07.2008р. уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому виправляються помилки декларації з ПДВ за вересень 2007р.

Наведене підтверджується листом-відповіддю ДПІ у м. Житомирі від 31.07.2008 року №66874/10/15-2 (а.с.231,т.1).

Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначений факт не був належним чином перевірений відповідачем, оскільки причина розбіжностей перевіряючими не з'ясована, в акті перевірки не міститься пояснень такому відхиленню. Невірно визначивши валовий доход від продажу, відповідач невірно визначив об'єкт оподаткування і, отже, суму податкових зобов'язань позивача з податку на прибуток підприємства.

Податковий орган на підставі пп. 4.2.2 ст. 4 Закону України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" здійснює розрахунок суми податкового зобов'язання, у тому числі й у випадку, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях. Ця норма продубльована й у Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженому наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 № 253 (втратив чинність 22.12.2010).

Акт перевірки повинен відповідати вимогам Порядку оформлення результатів документальних, виїзних планових та позапланових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 № 327.

Зокрема, згідно з п. 1.6 та п. 1.7 Розділу I Порядку № 327, за результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються усі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, які стосуються фактів виявлених порушень податкового та валютного законодавства. Факти виявлених порушень податкового та валютного законодавства викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як визначено пп. 2.3.2 розділу II вказаного Порядку, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового та валютного законодавства, зокрема, необхідно: - зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення; - зазначити перелік документів, що не були надані у ході здійснення перевірки.

Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів/та різного роду висновків щодо дій посадових осіб підприємства.

Колегія суддів враховує також положення листа ДПАУ від 25.05.2001 № 6901/7/16-1117, у якому зазначено, що у випадку, коли в платника було проведено документальну перевірку і за її результатами було донараховано або зменшено суму податку, визначену платником до сплати до бюджету або до відшкодування з бюджету, то за ті звітні періоди, за які проведено перевірку, як правило, уточнена декларація направлятися не повинна, оскільки всі помилки повинні бути виявлені в результаті перевірки. Виняток складає лише випадок, коли перевірку проведено некваліфіковано, помилок не виявлено, а наявність помилок у перевіреному звітному періоді доведена платником документально. В цьому разі щодо осіб, які проводили перевірку, має бути проведено службове розслідування та застосовані відповідні заходи впливу, а уточнена декларація повинна бути прийнята.

З акту перевірки та інших матеріалів справи вбачається, що відповідачем при проведенні перевірки та складанні акту не були дотримані вимоги вищевказаних нормативно-правових актів.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції правомірно скасував податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.07.2008р., яким позивачу визначено податкове зобовязання по податку на прибуток.

Посилання апелянта на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 29.12.2012 року про закриття кримінальної справи відносно заступника директора СП "САН" у формі ТОВ відносно ОСОБА_1 не може бути взято до уваги, оскільки для адміністративного суду обов'язкомим є вирок суду в кримінальній справі про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок лише в питаннях, чи мало діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мійдоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2009 року в частині визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції м.Житомира від 17 липня 2008 року №/0 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції в цій частині залишити без змін. постанову

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Спільне підприємство "САН" у формі товариства з обмеженою відповідальністю вул.Жуйка, 43,м.Житомир,10002

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,