Справа № 803/894/15-а
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 803/894/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів Забожчук О. В., Доброжанського А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (УМВС), Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (Луцький МВ УМВС) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

З 17 травня 2013 року по 07 квітня 2015 року позивач проходила службу в органах внутрішніх справ, з 14 червня 2013 року - на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Наказом УМВС № 98 о/с від 07 квітня 2015 року "По особовому складу" лейтенанта міліції ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 07 квітня 2015 року.

Підставою звільнення з органів внутрішніх справ в наказі про звільнення зазначено: висновок по матеріалах службового розслідування від 07 квітня 2015 року.

Наказ про звільнення позивач вважала протиправним, таким, що підлягає скасуванню, з наступних мотивів та підстав.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення відповідачем у позивача не відбиралися пояснення; з висновком службового розслідування та матеріалами, зібраними в процесі його проведення, позивача не ознайомлено всупереч підпункту 6.3.5 пункту 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, не дивлячись на її неодноразові звернення; при накладенні дисциплінарного стягнення відповідачем не дотримано вимог статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, а саме: що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Усно відповідачем було повідомлено позивачу, що звільнення з органів внутрішніх справ зумовлене порушенням проти позивача та інших дільничних інспекторів Луцького МВ УМВС кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000180, за частиною першою статті 396, частиною першою статті 365, частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (КК України).

Проте, позивач не є засудженою, її вина у скоєнні злочину не є доведеною, а відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім того, жодного вчинку, який дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, позивач не скоювала, звільнення її з органів внутрішніх справ проведено протиправно, а тому вона підлягає поновленню на посаді.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Тому позивач просила визнати протиправним і скасувати наказ про звільнення її з органів внутрішніх справ, поновити її на посаді та стягнути з УМВС грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 18 травня 2015 року залучено до участі у справі як відповідача Луцький міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (Луцький МВ УМВС).

В письмових запереченнях проти адміністративного позову від 18 травня 2015 року № 15/961 (а.с. 23-28) відповідач УМВС України у Волинській області адміністративний позов не визнав, мотивуючи наступним.

Згідно з пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, звільняються з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби.

Для встановлення обставин вчинення працівником міліції дій, які є протиправними, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України наказом начальника УМВС від 07 квітня 2015 року № 374 призначено додаткове службове розслідування.

В ході проведення додаткового службового розслідування позивач дала письмове пояснення, в якому вини не визнала.

Службове розслідування проводилося у зв'язку з отриманням від прокуратури Волинської області інформації: про відкриття кримінального провадження № 0000180, внесеного 10 жовтня 2014 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань; про повідомлення 23 березня 2015 року ОСОБА_1 про підозру у скоєнні злочинів, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 365, частиною першою статті 396 КК України; про відсторонення позивача від посади на час досудового розслідування та судового провадження строком на 2 місяці ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2015 року.

За результатами додаткового службового розслідування зроблено висновок , що позивач допустила грубе ігнорування вимог Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, неодноразових вказівок та наказів МВС і УМВС щодо дотримання належної дисципліни і законності в службовій діяльності органів внутрішніх справ, що виразилось у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди за непритягнення особи до кримінальної відповідальності, перевищенні службових повноважень та приховуванні злочину; особисту недисциплінованість за які її слід звільнити з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Факт вчинення позивачем протиправних дій, описаних у висновку службового розслідування, є вчинком, що дискредитує звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому наказом УМВС № 98 о/с від 07 квітня 2015 року "По особовому складу" позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

З наказом позивача ознайомлено 07 квітня 2015 року, що стверджено підписом позивача ну послужному списку.

Позивач не зверталася з рапортом про ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, як це передбачено підпунктом 6.3.5 пункту 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Відповідач УМВС України у Волинській області вважав, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, а тому не порушив прав та інтересів позивача і просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач Луцький МВ УМВС письмових заперечень проти адміністративного позову не подав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 адміністративний позов підтримують повністю. Просять визнати протиправним і скасувати наказ УМВС про звільнення позивача з органів внутрішніх справ, поновити її на посаді та стягнути з Луцького МВ УМВС грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Представники відповідачів Забожчук О.В. та Доброжанський А.В. в судовому засіданні адміністративний позов заперечують з підстав, викладених УМВС у письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 17 травня 2013 року по 07 квітня 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ, з 14 червня 2013 року - на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (а.с. 29-32, 8).

З пояснень осіб, які беруть участь у справі, з листів прокуратури Волинської області від 27 березня 2015 року № 17-651 вих.15 (а.с. 38), від 17 квітня 2015 року № 06/1-467вих.15 (а.с. 40), повідомлення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21травня 2015 року № 161/5054/15-к/16172/15 вих. (а.с. 54), з ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2015 року у справі № 161/4313/15-к (а.с. 55) встановлено, що слідчим відділом прокуратури Волинської області проводилося досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000180, внесеному 10 жовтня 2014 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за фактом вимагання та одержання неправомірної вигоди та перевищення службових повноважень, що супроводжувалися насильством та застосуванням спеціальних засобів до потерпілого. 21 січня 2015 року у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень дільничним інспекторам міліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а 23 березня 2015 року - повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 365, частиною третьою статті 368, частиною першою статті 396 КК України, ОСОБА_1 25 березня 2015 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на підставі статтей 154. 156, 157 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) позивача відсторонено від посади дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області на час досудового розслідування та судового провадження строком на два місяці. 31 березня 2015 року обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 направлено до суду. На даний час кримінальне провадження № 0000180 по обвинуваченню ОСОБА_1 перебуває на розгляді Луцького міськрайонного суду Волинської області.

На підставі листа-повідомлення прокуратури Волинської області від 27 березня 2015 року № 17-651 вих.15, яким було надіслано до УМВС України у Волинській області ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2015 року про відсторонення позивача від посади (а.с.38, 39), відповідачем УМВС України у Волинській області прийнято наказ № 94 о/с від 03 квітня 2015 року про відсторонення ОСОБА_1 від посади строком на два місяці - до 25 травня 2015 року (а.с. 57, 65). При цьому представник УМВС Забожчук О.В. пояснила, що відсторонення проведено 03 квітня 2015 року з 25 березня 2015 року.

Відповідно до частин першої, четвертої, п'ятої, восьмої, десятої, п'ятнадцятої статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460-IV (Дисциплінарний статут) з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту наказом № 230 Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2013 року затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 541/230/73.

Відповідно до пункту 2.1, підпункту 2.2.3 пункту 2.2 Інструкції підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс. Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема: повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Інструкцією також визначено строк проведення службового розслідування - один місяць (пункт 5.1); початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення (пункт 5.2); завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування) (пункт 5.3); якщо вину особи рядового і начальницького складу повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення (пункт 5.4).

Інструкція встановлює обов'язок голови комісії чи члена комісії зі службового розслідування після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим бажанням особи рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилося службове розслідування, знайомити її із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення в частині, яка її стосується, з дотриманням вимог законодавства (пункт 6.2.2), а також право особи рядового і начальницького складу за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України (підпункт 6.3.5 пункту 6.3).

Крім того, відповідно до пункту 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України особа рядового і начальницького складу, стосовно якої проводилося службове розслідування, має право отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового і начальницького складу письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що наказом УМВС від 07 квітня 2015 року № 374 у зв'язку з отриманням від прокуратури Волинської області інформації про повідомлення 23 березня 2015 року ОСОБА_1 про підозру скоєнні злочинів, з метою повного, всебічного та об'єктивного проведення службового розслідування вищевказаного факту, відповідно до пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, призначено службове розслідування (а.с. 33).

Як вбачається із Висновку по матеріалах додаткового службового розслідування (хоча призначалося службове розслідування), він затверджений керівником 07 квітня 2015 року (а.с.34-36), тобто службове розслідування розпочато і закінчено в один день - 07 квітня 2015 року.

Судом також встановлено, що позивач, відносно якої проводилося службове розслідування, була повністю усунута від участі у службовому розслідуванні.

Так, наказом УМВС від 03 квітня 2015 року позивач відсторонена від посади з 25 березня 2015 року, про призначення службового розслідування не повідомлена, а про проведення такого дізналася з наказу УМВС № 98 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ від 07 квітня 2015 року, в якому висновок по матеріалах службового розслідування зазначений як підстава звільнення.

Висновок службового розслідування затверджено 07 квітня 2015 року без отримання від позивача письмового пояснення, оскільки надане відповідачем УМВС пояснення позивача від 06 квітня 2015 року (а.с. 37) не стосується службового розслідування, відібране невідомо якою особою, до призначення службового розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводила службове розслідування, також не зажадали від позивача надання письмового пояснення.

На неодноразове звернення до УМВС позивачеві та її адвокату не надано для ознайомлення висновку службового розслідування, а також матеріалів, зібраних в процесі його проведення, у частині, яка стосується позивача (а.с. 9-11). З висновком службового розслідування позивач ознайомлена в суді під час розгляду даної адміністративної справи. А отже, позивач, звертаючись з адміністративним позовом про оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування, була позбавлена можливості навести в обґрунтування своїх вимог відповідні обставини.

Службовим розслідуванням встановлено, що з повідомлення прокуратури Волинської області УМВС стало відомо про відкриття кримінального провадження № 0000180, внесеного 10 жовтня 2014 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, за фактом вимагання неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн. дільничними інспекторами міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу УМВС України у Волинській області за не притягнення громадянина до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів. 20 січня 2015 року працівниками управління Служби безпеки у Волинській області (УСБУ) в приміщенні дільничного пункту міліції після отримання від громадянина залишкової суми неправомірної вигоди 3 000 грн. були затримані дільничні інспектори міліції ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і поміщені в ізолятор тимчасового тримання, в той же день їм повідомлено про підозру у скоєнні злочинів; 22 січня 2015 року судом обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 22 березня 2015 року, а наказом УМВС від 22 січня 2015 року - звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Дільничним інспекторам Горайчуку В.С. і ОСОБА_1 міра запобіжного заходу не обиралась і в кримінальному провадженні вони були свідками. 23 березня 2015 року повідомлено ОСОБА_1 про підозру у скоєнні злочинів, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 365, частиною першою статті 396 КК України, про що УМВС стало відомо 06 квітня 2015 року з інформації прокуратури Волинської області. Проте, судом встановлено, що інформація прокуратури про повідомлення позивачу про підозру у скоєнні злочинів від 27 березня 2015 року надійшла до відповідача 30 березня 2015 року (а.с. 38).

У Висновку службового розслідування також зазначено, що інших матеріалів по кримінальному провадженню стосовно дій ОСОБА_1 прокуратурою області не надано з посиланням на таємницю слідства.

Проте, це не перешкодило комісії зі службового розслідування встановити, що лейтенант міліції ОСОБА_1, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу УМВС, вчинила вимагання та одержання неправомірної вигоди за непритягнення особи до кримінальної відповідальності, перевищення службових повноважень та приховування злочину, тобто у її діях містяться ознаки складу злочинів, передбачених частиною третьою статті 368, частиною першою статті 365, частиною першою статті 396 КК України. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, за що підлягає звільненню з органів внутрішніх справ; а також зробити висновок: за грубе ігнорування вимог Закону України "Про міліцію", Присяги працівника органів внутрішніх справ України, неодноразових вказівок та наказів МВС і УМВС щодо дотримання належної дисципліни і законності в службовій діяльності органів внутрішніх справ, що виразилось у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди за непритягнення особи до кримінальної відповідальності, перевищенні службових повноважень та приховуванні злочину; особисту недисциплінованість дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу ОСОБА_1 звільнити з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Тобто, Висновок службового розслідування оформлений не у формі пропозиції керівнику органу внутрішніх справ щодо застосування до позивача конкретного дисциплінарного стягнення, а у формі рішення про звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом УМВС № 98 о/с від 07 квітня 2015 року "По особовому складу" лейтенанта міліції ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 07 квітня 2015 року (а.с. 41).

Порядок та підстави проходження і припинення служби в органах внутрішніх справ регулюються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114. Пунктом 66 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Що стосується службової дисципліни, то її сутність, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень ( в тому числі і звільнення), порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України". Види дисциплінарних стягнень передбачені статтею 12 Дисциплінарного статуту.

Отже, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, є самостійною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, а не звільненням за порушення дисципліни, проте факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Суд прийшов до висновку, що звільнення позивача зі служби здійснено відповідачем з порушенням чинного законодавства та не у спосіб передбачений законом, оскільки порушено порядок та процедуру проведення службового розслідування, зокрема й щодо необхідності встановлення події порушення та наявності вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, можливості позивача, як особи щодо якої проводять службове розслідування, надати будь-які пояснення та докази стосовно обставин, що розслідуються.

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача УМВС, що факт вимагання і одержання позивачем неправомірної вигоди за непритягнення особи до кримінальної відповідальності, перевищення позивачем службових повноважень та приховування злочину встановлений службовим розслідуванням, і що звільнення позивача за пунктом 66 Положення (скоєння вчинків, які дискредитують звання рядового і начальницького складу) не потребувало обвинувального вироку суду, оскільки такий факт вважається доведеним (а саме: чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою), якщо він встановлений обвинувальним вироком суду в кримінальному провадженні, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, або постановою суду у справі про адміністративний проступок, що набрали законної сили. Проте такі процесуальні документи на момент звільнення позивача за пунктом 66 Положення та на час розгляду справи судом відсутні. Тому твердження відповідача УМВС про законність звільнення в даному випадку позивача на підставі пункту 66 Положення не можна визнати обґрунтованим.

Отже, позивач підлягає поновленню на службі в органах внутрішніх справ з дня звільнення - з 07 квітня 2015 року.

Пунктом 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ передбачено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Отже, час вимушеного прогулу позивача у зв'язку з її незаконним звільненням становить з 08 квітня 2015 року по 27 травня 2015 року включно (оскільки день звільнення 07 квітня 2015 року є останнім днем роботи позивача) - 50 календарних днів (27 днів у травні і 23 дні у квітні 2015 року).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" особа рядового або начальницького складу, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов'язаної з наданням публічних послуг, та/або пов'язаного із зловживанням своїм службовим становищем, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Главою 14 "Відсторонення від посади" КПК України визначений порядок відсторонення від посади і на підставі цього порядку ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 25 березня 2015 року позивача відсторонено від посади на час досудового розслідування та судового провадження строком на два місяці, тобто до 25 травня 2015 року (а.с.55).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 205/14896) затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Відповідно до підпункту 3.5.3 пункту 3.5 "Виплата грошового забезпечення особам, відстороненим від виконання службових обов'язків" особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відстороненим від посад відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, з наступного дня після відсторонення від посад за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за спеціальними званнями та надбавка за вислугу років.

Таким чином, оскільки час вимушеного прогулу позивача (з 08 квітня 2015 року по 27 травня 2015 року включно) припадає на час відсторонення її від посади (з 25 березня 2015 року по 25 травня 2015 року і судове кримінальне провадження триває на час прийняття рішення у даній справі), то розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу слід проводити з грошового забезпечення позивача за два календарні місяці роботи, що передують звільненню, яке складається з окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

З довідки Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 27 травня 2015 року № 101 (а.с. 78) і довідки Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 27 травня 2015 року № 102 про доходи (а.с. 79) встановлено, що оклад за спеціальним званням позивача становить 110 грн., а надбавка за вислугу років - 152 грн., разом 262 грн.

Отже, грошове забезпечення (оклад за спеціальним званням і надбавка за вислугу років) позивача за лютий і березень 2015 року становить 524 грн.; середньоденне грошове забезпечення - 8 грн.90 коп. (524 грн. : 59 днів (лютий місяць 28 календарних днів, березень- 31 календарний день, разом - 59 днів).

Грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача становить 445 грн. (середньоденне грошове забезпечення 8 грн.90 коп. х 50 днів вимушеного прогулу = 445 грн.), яке підлягає стягненню з відповідача Луцького МВ УМВС України у Волинській області на користь позивача.

Згідно з пунктами 2 і 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому слід звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 262 грн.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про міліцію", Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області № 98 о/с від 07 квітня 2015 року "По особовому складу" про звільнення з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ лейтенанта міліції ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу з 07 квітня 2015 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з 07 квітня 2015 року.

Стягнути з Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (вулиця Грибоєдова, 2, місто Луцьк, Волинська область, 43005, ідентифікаційний код 08670450) на користь ОСОБА_1 (вулиця Степова, 40, місто Луцьк, Волинська область, 43001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 08 квітня 2015 року по 27 травня 2015 року включно в розмірі 445 грн.(чотириста сорок п'ять гривень).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з 07 квітня 2015 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 262 грн. (двісті шістдесят дві гривні) звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 02 червня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий М.А. Александрова