Справа № 820/20873/14
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р.Справа № 820/20873/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калитки О. М.

Суддів: Бондара В.О. , Кононенко З.О.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

за участю представника позивача Щербака О.В.

за участю представника позивача Тридуб Н.І.

за участю представника відповідача Мосійчука Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України у Харківській області на Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2015р. по справі № 820/20873/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Валківське АТП-16341"

до Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Валківське АТП-16341", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.11.2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 38073, 75 грн., в тому числі 30459, 00 грн. за основним платежем та 7614, 75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року у справі № 820/20873/14 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Валківське АТП-16341" до Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено в повному обсязі. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.11.2014 року № про збільшення Приватному акціонерному товариству "Валківське АТП-16341" суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 38073, 75 грн. (тридцять вісім тисяч сімдесят три гривні сімдесят п'ять копійок), в тому числі 30459, 00 грн. (тридцять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять гривень) за основним платежем та 7614, 75 грн. (сім тисяч шістсот чотирнадцять гривень сімдесят п'ять копійок) за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій, зазначив, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив суд скасувати постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач надав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якій просив залишити без задоволення апеляційну скаргу відповідача, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній підстав, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ "Валківське АТП - 16341" у повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке просив суд апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, на підставі довідки №174/7/20-20-04-27 від 19.03.2014 року, виданої Нововодолазькою ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, згідно п. 75.1 п. 78.1.1, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ та відповідно до наказу Нововодолазької ОДПІ № 416 від 29.09.2014 року, посадовою особою відповідача проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПрАТ "Валківське АТП-16341" за результатами якої був складений акт перевірки «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ "ВАЛКІВСЬКЕ АТП-16341", код за з питань правомірності відображення в податковому обліку проведених взаємовідносин з ТОВ «Авангард 10» (код за ) їх реальності та повноти відображення в обліку за червень 2014 року» № 832/20-20-22-08/3115 135 від 17.10.2014 року (далі по тексту - акт перевірки).

Відповідно до висновку акта перевірки перевіркою встановлено порушення з боку позивача вимог п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість за червень 2014 року в сумі ПДВ 30459 грн. по взаємовідносинам із ТОВ „ Авангард 10".

Не погодившись із висновками зазначеного акта перевірки позивачем було подано заперечення від 29.10.2014 року № 01/167 на акт перевірки, за результатами розгляду яких Нововодолазька ОДПІ своїм листом «Про надання відповіді» від 03.11.2014 року № 3641/10/20-20-22-19 повідомила про недотримання позивачем строків подання, а тому заперечення не підлягає розгляду.

На підставі акта перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення від 05.11.2014 року № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 38073, 75 грн., в тому числі 30459, 00 грн. за основним платежем та 7614, 75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивачем, у порядку передбаченому статтею 56 Податкового Кодексу України, до ГУ Міндоходів у Харківській області за № 01/180 від 13.11.2014 року була направлена скарга з вимогою про скасування вищезазначеного податкового повідомлення -рішення.

Рішенням ГУ Міндоходів у Харківській області від 23.12.2014 р. № 552/10/20-40-10-04-17 скарга ПрАТ "Валківське АТП-16341" залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ "Валківське АТП-16341" у перевіряємому податковим органом періоді мало взаємовідносини з ТОВ „Авангард 10", а саме придбавав на АЗС дизпаливо для автобусів, які здійснювали рейси по маршрутах згідно договорів, укладених між позивачем (перевізник) та Головним управлінням промисловості, транспорту і зв'язку Харківської обласної державної адміністрації (замовник) (а.с. 114-118 т.3), а також із Департаментом інноваційного розвитку промисловості і транспортної інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації (замовник) про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування (а.с. 119 - 124 т. 3).

Відповідно до копії витягу з ЄДР ЮО та ФОП від 02.03.2015 р. № 20189018 (а.с. 2-4т.3) ТОВ „Авангард 10" зареєстровано юридичною особою виконавчим комітетом Харківської міської ради 10.06.2010 р., видами господарської діяльності ТОВ „Авангард 10" за КВЕД 2010 зокрема, є - 46.71 оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 47.30 роздрібна торгівля пальним.

Факт реального отримання товарно-матеріальних цінностей підтверджується копіями: реєстрів отриманих чеків по приватному акціонерному товариству "Валківське АТП-16341", фіскальних чеків, податкових накладних, витягів з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с. 58 - 151 т.2), подорожніх листів (а.с. 152 - 223 т. 2), наказу директора № 35 від 30.12.2013 р. (а.с. 224 т.2), наказів про прийняття на роботу водіїв (а.с. 28-54 т.3), відомістю заправки водіїв (а.с. 55-61 т.3), ліцензійних карток, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, тимчасових реєстраційних талонів, договорів оренди транспортних засобів (а.с. 62 - 113 т.3).

Як вбачається з акта перевірки та матеріалів справи розрахунки між суб'єктами господарювання проводились у готівковій формі, що також підтверджується копіями звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (а.с. 9- 27 т.3).

Вищенаведені операції відображено ПрАТ "Валківське АТП-16341" в бухгалтерському обліку наступним чином: Дт- 203 Кт-631- оприбутковано ПММ на суму 182754,6 грн; Дт-641 Кт-644 - відображена сума податкового кредиту по ПДВ на суму 30459,1 грн. Дт-93 Кт-203 - списано пальне на витрати на збут на суму 152295,5 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за червень 2014 року та даним Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.49-57 т. 2, а.с. 5-8 т.3).

В свою чергу ТОВ „Авангард 10" відніс суми податку на додану вартість за виписаними податковими накладними позивачу до податкових зобов'язань червня 2014 року, що підтверджується копією акта від 14.08.2014 №1145 /20-38-22-01-04/37093902 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Авангард 10» податковий номер 37093902 щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Барилит Плюс» (код 38361609) за період травень 2014 року, з ТОВ «Талис Плюс» (код 38361594) за період червень 2014 року» (а.с. 107-120 т.1).

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльні платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, п відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податкової накладною.

В п. 198.6 ст. 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби сумі податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оцінюючи документи, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що первинні документи, які були видані за договором за своєю формою та змістом відповідають вимогам, які актами чинного законодавства встановлені для первинних документів. Договори, укладені позивачем, були складені з метою їх реального виконання, усі витрати позивача з придбання товарів були об'єктивно необхідні позивачу для забезпечення господарської діяльності, та підтверджені належним чином складеними первинними документами.

Щодо належності копій фіскальних касових чеків, які підтверджують здійснення ПрАТ «Валківське АТП-16341» господарських операцій з купівлі-продажу * паливно-мастильних матеріалів у ТОВ «Авангард 10» у червні 2014 року, ПрАТ «Валкіське АТП-16341» колегія суддів зазначає.

Згідно з п. 2.1. п. 3.1. Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 05.02.2001р. за №105/5296, установлені в даному Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов'язкові реквізити розрахункових документів. У разі відсутності хоча б одного з обов'язкових реквізитів, а також недотримання сфери призначення, документ не є розрахунковим.

Відповідно до п. 3.1. Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 05.02.2001р. за №105/5296, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - касовий чек) - це розрахунковий документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Копії фіскальних чеків, долучені до матеріалів справи, містять всі реквізити та підтверджують здійснення ПАТ «Валківське АТП-16341» господарських операцій з купівлі-продажу паливно- мастильних матеріалів у ТОВ «Авангард 10» у червні 2014 року містять усі передбачені п. 3.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом ДПА України від 05.02.2001р. за №105/5296, в тому числі код ЄДРПОУ, який належить ТОВ «Авангард 10», а також на зворотній стороні всіх чеків, додатково проставлений штамп ТОВ «Авангард 10», який містить інформацію про номер АЗС та адресу її розміщення, які обов'язкові саме для фіскальних касових чеків, а тому вони є розрахунковими документами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно довідки перевірки №889/20-20-22-09/3115135 від 19.11.2014р., яка міститься в матеріалах справи, у якій відповідач посилається на лист Основ`янської ОДПІ від 18.11.2014р. №7241/7/20-38-22-05-06, в якому зазначено, що за період з 01.01.2014р. по 20.06.2014р. ТОВ «Авангард 10» мало зареєстровані в Основ`янскій ОДНІ реєстратори розрахункових операцій для АЗС з такими фіскальними номерами: , , , та .

Матеріали справи свідчать, що позивач здійснювало володарські операції з ТОВ «Авангард 10» за період з 01.06.2014р. по 19.06.2014р. включно, тобто фіскальні касові чеки на підтвердження здійснення зазначених господарських операцій А ти роздруковані ТОВ «Авангард 10» офіційно зареєстрованими в установленому порядку реєстраторами розрахункових операцій.

Крім того, відповідач ні у ході проведення податкової перевірки, ні в ході судового оскарження спірного податкового повідомлення-рішення не вказував на будь-які недоліки фіскальних касових чеків, які були видані ТОВ «Авангард 10» за наслідками господарських операцій з ПрАТ «Валківське АТП-16341» по купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів за період з 01.06.2014р. по 19.06.2014р.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обовязок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Однак, відповідачем, в порушення приписів ч.2 ст. 71 КАС України, не надано ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності, законності та обґрунтованості прийнятого ним (оскаржуваного позивачем) податкового повідомлення -рішення.

Натомість, позивач, на виконання приписів ч.1 ст. 71 КАС України, надав належні та допустимі докази на підтвердження та обґрунтування позовних вимог, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов`язані з прийняттям оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо позивача, не кореспондуються з вимогами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Враховуючи вище викладене, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту червня 2014 року по господарським операціям із ТОВ ««Авангард 10», тому постанова Харківського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2015 року по справі № 820/20873/14 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з судовим рішенням суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.200, п. 1 ч. 1 ст.205, ст.ст.207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2015р. по справі № 820/20873/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калитка О.М.
Судді(підпис) (підпис) Бондар В.О. Кононенко З.О.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2015 р.