Справа № 804/5533/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 рокусправа № 804/5533/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Нагорної Л.М.

суддів: Мельника В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 804/5533/14 за позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 6800,00 грн.,

встановив:

У квітні 2014 року Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - Позивач) звернулось до суду з позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач), у якому просили стягнути з останнього фінансові санкції у сумі 6800 грн. (а.с.2-3)

Вимоги адміністративного позову обґрунтовували тим, що у зв'язку із продажем неповнолітній особі алкогольних напоїв, стосовно ФОП ОСОБА_1 було винесено рішення про застосування фінансових санкцій у розмірі 6800 грн., та відповідна сума штрафу згідно приписів ст..17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» має бути стягнута саме на підставі судового рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у задоволенні адміністративного позову Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби відмовлено у повному обсязі.

Постанова суду обґрунтована тим, що вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» можуть бути застосовані лише в тій частині, яка не суперечить приписам Податкового кодексу України, у зв'язку з чим відповідні рішення про застосування фінансових санкцій мають бути належним чином узгоджені, зокрема, шляхом надсилання податкових вимог. Оскільки така вимога платникові податків Позивачем не направлялась, то звернення податкового органу до суду є передчасним.(а.с.48-50)

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Верхньодніпровська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначали, що судом першої інстанції не було враховано суперечність приписів Податкового кодексу України та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та вважають, що в даному випадку до спірних правовідносин мають застосуватися саме приписи Закону, згідно з яким суми штрафів відповідно до рішень про застосування фінансових санкцій можуть бути стягнуті лише на підставі рішення суду. (а.с.56-58)

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, а тому, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Перевіривши, у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.05.2012 р. (а.с.5)

10.01.2013 працівниками кримінальної міліції у справах дітей Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було здійснено оперативно-профілактичні заходи щодо протидії порушенню Правил торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в ході яких у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_3" по АДРЕСА_1, було виявлено та задокументовано факт продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 найманим працівником Відповідача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. За даним фактом у відношенні продавця ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та накладено штраф у розмірі 510,00 грн. (а.с.10,11)

Листом від 16.10.2013 р. № 8214 Вільногірський МВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області направив на адресу Верхньодніпровської ОДПІ подання про усунення причин та умов порушення правил торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами суб'єктами господарювання м. Вільногірська, в якому, з метою профілактики скоєння правопорушення неповнолітніми особами, запропонували надати рекомендації ФОП ОСОБА_1 щодо усунення причин та умов, які сприяють продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів неповнолітнім особам та позбавити Відповідача ліцензії на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. (а.с.8)

На підставі вказаного подання 08.01.2014 Верхньодніпровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 115 про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн. у зв'язку з порушенням п.п.2 п.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та направлено засобами поштового зв'язку на адресу Відповідача та отримано ним власноручно 09.01.2014 р. (а.с.19).

Вказане рішення Відповідачем не оскаржено та у визначеному законом порядку не скасовано.

Стягнення з Відповідача фінансових санкцій за вказаним рішенням у зв'язку з несплатою відповідного штрафу у добровільному порядку і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову Верхньодніпровської ОДПІ, суд першої інстанції виходив з того, що приписи Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» можуть бути застосовані лише в тій частині, яка не суперечить вимогам Податкового кодексу України, у зв'язку з чим відповідні рішення про застосування фінансових санкцій мають бути належним чином узгоджені, зокрема, шляхом надсилання податкових вимог. Оскільки така вимога платникові податків Позивачем не направлялась, то звернення податкового органу до суду є передчасним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Аналізуючи податкове законодавство на час виникнення спірних правовідносин, вбачається імперативний характер ст. 58 Податкового кодексу України, де зазначено, що контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм діючого раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Тому з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів, в розумінні приписів Податкового кодексу України, відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Водночас, у разі прийняття цими органами рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, судам варто виходити з такого.

Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Запропонований підхід є універсальним принципом розгляду податкових спорів, відповідно до якого перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Водночас, незалежно від дефектів форми податкового повідомлення-рішення, з визначення грошових зобов'язань за фінансовими санкціями за порушення законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, на такі повідомлення-рішення поширюється дія норм Податкового кодексу України.

Приписи частини п'ятої статті 17 Закону, згідно з якими в судовому порядку стягуються не виконані суб'єктом господарювання рішення органів, уповноважених застосовувати санкції за порушення законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, можуть застосуватися лише в частині, що не суперечить Податковому кодексу України. Отже, ця норма не стосується податкових повідомлень-рішень, прийнятих контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України.

Тому й передбачені відповідними рішеннями суми грошових зобов'язань підлягають узгодженню в порядку, встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом. У свою чергу визначені такими рішеннями суми грошових зобов'язань підлягають сплаті як грошові зобов'язання в розумінні Податкового кодексу України, а своєчасно несплачені суми повинні стягуватися в порядку, передбаченому для стягнення податкового боргу (тобто, з обов'язковим направленням платникові податків податкових вимог тощо).

Вказана позиція узгоджується і з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у інформаційному листі від 28.03.2014 р. № 375/11/14-14.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що податковим органом не було дотримано визначеної Податковим кодексом України процедури узгодження, і на цю суму не направлялась відповідачу податкова вимога, у зв'язку з чим підстави для її стягнення в судовому порядку на даний час відсутні, є правомірним.

У межах доводів апеляційної скарги підстави для скасування або зміни судового рішення - відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 804/5533/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, передбачені статтею 212 КАС України.

Головуючий: Л.М. Нагорна

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко