Справа № 2а-4015/12/1470
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-4015/12/1470

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, посилаючись на не з'ясування всіх обставин під час проведення перевірки щодо дотримання порядку здійснення платником податку розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів та свідоцтв, просив суд: скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби (надалі - ДПІ) № від 08 травня 2012 року про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплатити штраф в загальній сумі 2892 грн. 50 коп.

Одночасно ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення №002402250 від 08 травня 2012 року за яким йому нараховано штраф на суму 1585 грн.

27 лютого 2013 року суддею Миколаївського окружного адміністративного суду постановлено ухвалу про об'єднання справ за позовом ФОП ОСОБА_1 в одне провадження.

За наслідками розгляду адміністративного позову27 березня 2013 року Миколаївським окружним адміністративним судом ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у відповідності з вимогами Закону застосував до позивача штрафні санкції за: не проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) та не роздрукування відповідного розрахункового документу на загальну суму 120 грн.; незабезпечення зберігання протягом встановленого терміну щоденних фіскальних звітних чеків (z-звітів) №119 від 17 жовтня 2011 року та №120 від 18 жовтня 2011 року, загальна сума не оприбуткованої готівки склала 578 грн. 50 коп. Разом з тим, суд першої інстанції не погодився з висновками перевіряючих викладеними в акті перевірки щодо здійснення реалізації товару на суму 452 грн., який не обліковано за місцем реалізації та зберігання.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, не обґрунтовуючи вимог та не зазначаючи того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі (або ) застосування норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі ДПІ, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказав, що при проведенні перевірки перевіряючі скористалися своїм правом, передбаченим ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» щодо проведення інвентаризації тарно-матеріальних цінностей та встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів.

В письмових запереченнях ФОП ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 квітня 2012 року працівниками ДПІ було проведено фактичну перевірку щодо дотримання порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів в пивному барі, розташованому за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду 89 де веде господарську діяльність ФОП ОСОБА_1

Під час перевірки встановлено наступні порушення: не проведення розрахункової операції через РРО та не роздрукування відповідних розрахункових документів на загальну суму 120 грн.; не надання відповідного розрахункового документу; незабезпечення зберігання протягом встановленого терміну щоденних фіскальних звітних чеків (z-звітів), відсутність звітних чеків (z-звітів) №119 від 17 жовтня 2011 року та №120 від 18 жовтня 2011 року; не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень в КОРО № р/1 від 26 квітня 2011 року на підставі фіскальних звітних чеків (z-звітів) №119 від 17 жовтня 2011 року на суму 237 грн. та №120 від 18 жовтня 2011 року на суму 341 грн. 50 коп. Загальна сума - 578 грн. 50 коп. На час перевірки записи в КОРО № р/1 від 26 квітня 2011 року за період з 17 жовтня 2011 року по 18 жовтня 2011 року відсутні (про що зроблено запис у книзі і відібрано пояснення); здійснення реалізації товарів пив барі за адресою м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду 89, які не обліковані у встановленому порядку на загальну суму 452 грн.

За результатами перевірки податківцями 08 травня 2012 року прийнято податкові повідомлення рішення: № щодо порушення пунктів 1, 9, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі п.п. 54.3.3 пункту 54 ст. 54 Податкового кодексу України застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на суму 1585 грн.; № щодо порушення п.2.6 Глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15 листопада 2004 року на підставі п.п. 54.3.3 пункту 54 ст. 54 Податкового кодексу України застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на суму 2892 грн. 50 коп.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно п.9 ст.3 вказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Аналіз змісту цих норм дає підстави для висновку, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб'єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Як вказувалося вище, під час перевірки було встановлено не проведення розрахункової операції через РРО та не роздрукування відповідних розрахункових документів на загальну суму 120 грн.; не надання відповідного розрахункового документу; незабезпечення зберігання протягом встановленого терміну щоденних фіскальних звітних чеків (z-звітів), відсутність звітних чеків (z-звітів) №119 від 17 жовтня 2011 року та №120 від 18 жовтня 2011 року.

Отже висновок суду першої інстанції щодо порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 1, 9, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є правильним.

Посилання позивача на зберігання фіскальних чеків за місцем проживання бармена не спростовують встановлене порушення.

Пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено, що оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, КОРО.

Відповідно до п. 2.6 вищевказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Так, проведення обліку готівки у касовій книзі є обов'язковою умовою при оформленні готівкових розрахунків касовими ордерами. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки буде вважатися її відображення у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Відповідно до п. 7.5. Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом ДПА України № 614 від 01 грудня 2000 року, використання КОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

На момент проведення перевірки звітні чеки (z-звіти) №119 від 17 жовтня 2011 року та №120 від 18 жовтня 2011 року були не тільки не підклеєні але навіть відсутні.

Таким чином, висновок суду щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п.2.6 Глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті затвердженого постановою Правління НБУ №637 від 15 листопада 2004 року є правильним.

Щодо питання обліку товарних запасів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 12 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", із змінами та доповненнями (далі - Закон), передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг). Статтею 6 Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - СПД ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою - у порядку, визначеному відповідним національним положенням бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Статтею 2 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не є юридичною особою. Від так, обов'язок ведення обліку товарних запасів, у будь-якій формі, на нього не поширюється.

За змістом вказаних норм покладений на суб'єкта підприємницької діяльності обов`язок ведення товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе обов`язку ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Крім того, порядок застосування спрощеної системи оподаткування врегульовано Указом Президента України від 03 липня 1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва». Пунктом 4 цього Указу передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва може застосовуватися поряд з діючою системою оподаткування, обліку та звітності, передбаченою законодавством, на вибір суб'єкта малого підприємництва. Форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню згідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами палого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Зважаючи на все вище викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні сторонами фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2013 року за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: