Справа № 490/10623/14-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/10623/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Яковлева Ю.В.,

- Вербицької Н. В.,

при секретарі - Курмановій І.І.,

за участі: позивач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, в якому просила зобов'язати відповідачів видати їй довідку про розмір заробітної плати та здійснити, на підставі такої, перерахунок пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», а також виплатити заборгованість, у розмірі 34892,22 гривень.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2014 року, вказаний адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Головне Управління державної Казначейської служби України у Миколаївській області надати ОСОБА_2 довідку про розмір заробітної плати, що враховується при призначенні пенсії, обрахувавши суми премії та надбавки за високі досягнення у праці у розмірі, визначеному виходячи з того, що обіймана позивачкою посада - начальник планово-фінансового відділу управління Державного Казначейства України в Миколаївській області - не має відповідних їй аналогічних інших посад та передати цю довідку до Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі м. Миколаєва. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Центральному районі м. Миколаєва прийняти згадану довідку та на її підставі перерахувати пенсію ОСОБА_2 за період з 11 квітня 2012 року та сплатити визначену різницю.

Не погоджуючись з діями відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо невиконання вказаного рішення суду, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва неправомірними та безпідставними, винести рішення щодо забезпечення виконання в примусовому порядку Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва судового рішення, що набрало законної сили про перерахунок розміру пенсії та виплати різниці недоплати за період починаючи з 11.04.2012 року по час розпочатого виконання постанови від 17.07.2013 року по справі № 1423/17633/2012, а саме: по дату зробленого перерахунку розміру пенсії відповідно наданої довідки ГУДКСУ у Миколаївській обрості від 24.02.2014 року № 13-08/6/1998.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2014 року відмовлено у відкриття провадження у даній справі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2014 року вказану ухвалу скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2015 року вказаний позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 11 квітня 2012 року і по день припинення права на таку виплату на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області № 13-08/6/1998 від 24 лютого 2014 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення повісток про виклик до суду (а.с.74-75).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила слухати справу за відсутністю представника відповідача, сповіщеного належним чином про час і місце апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що приймаючи рішення щодо зобов'язання відповідача виконати рішення суду в порядку ст. 267 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку наявні обставини, що свідчать про бездіяльність суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, посилаючись на те, що на момент прийняття оскаржуваного рішення постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року, що набрала законної сили, не виконана, що, на думку суду першої інстанції, є грубим порушенням частини 5 статті 124 Конституції України та статей 14, 255 КАС України.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Так, колегія суддів наголошує, що одним з основних принципів адміністративного судочинства є обов'язковість судових рішень.

В частинах 2, 3 статті 14 КАС України зазначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 9, 10 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

Така постанова може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, відповідачем не виконується постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року, яка набрала законної сили та якою відповідача зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивача за період з 11 квітня 2012 року та сплатити визначену різницю, що і стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення в порядку ст. 267 КАС України.

Зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що стверджуючи про протиправність оскаржуваного рішення суду апелянтом жодним чином не спростовується встановленого судом першої інстанції факту невиконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року.

Посилання апелянта на подання ним заяви про роз'яснення судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за приписами ст. 170 КАС України зазначені обставини не є підставою для невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Крім того, як вбачається зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2014 року, касаційним судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року.

За таких обставин, оскільки подана апеляційна скарга не містить жодних доводів, які б свідчили про виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності обставин, що свідчать про бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача та, відповідно, підстав для прийняття рішення в порядку ст. 267 КАС України.

Поряд з цим, на думку колегія суддів, встановивши, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо виконання постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року, суд першої інстанції помилково не визнав таку бездіяльність відповідача протиправною та не відобразив зазначений висновок в резолютивній частині рішення суду, що прямо передбачено вимогами ст. 267 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана постанова суду першої інстанції, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, підлягає зміні, оскільки суд по суті правильно вирішив справу, проте помилково визначив спосіб захисту прав позивача який підлягає застосування у спірних правовідносинах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва - задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

«Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2013 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за період з 11 квітня 2012 року і по день припинення права на таку виплату на підставі довідки Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області № 13-08/6/1998 від 24 лютого 2014 року про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

В іншій частині постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /М.П. Коваль/

Суддя: /Ю.В. Яковлев/

Суддя: /Н.В. Вербицька/