Справа № 803/797/15-а
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 803/797/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії (надіслано позовну заяву поштою - а.с.27), а саме: про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови 21 жовтня 2014 року в державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

Позивачем проведена реконструкція належного їй на праві власності приміщення нотаріальної контори в АДРЕСА_1 і комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" 23 вересня 2014 року виготовлено технічний паспорт на нотаріальну контору та офісні приміщення в АДРЕСА_1 загальною площею 151 кв.м. Для проведення реконструкції будівлі позивач 18 вересня 2014 року подавала до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а 26 вересня 2014 року - Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

В жовтні 2014 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, додавши пакет необхідних для проведення реєстрації документів.

Рішенням від 21 жовтня 2014 року № 16613216 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі пункту 1 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 20 і 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року.

Рішення і дії відповідача позивач вважала протиправними, оскільки відповідно до пункту 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення про відмову в державній реєстрації прав може бути прийнято виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 1 частини першої статті 24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, а частиною четвертою цієї статті встановлено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Однак, відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема: право власності на нерухоме майно. Отже, нерухоме майно, що належить позивачу, - нотаріальна контора та офісні приміщення - підлягає обов'язковій державній реєстрації. Інші, передбачені статтею 24 Закону підстави відмови в державній реєстрації прав, відсутні, а значить рішення відповідача про відмову в державній реєстрації прав протиправне.

Крім того, в порушення вимог підпункту 3 пункту 15 Порядку, який зобов'язує державного реєстратора під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах, державний реєстратор не взяв до уваги, що в Реєстр права власності на нерухоме майно 02 березня 2010 року внесено відомості про право власності позивача на нерухоме майно - нежиле приміщення нотаріальна контора. Тому дії відповідача є протиправними.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову від 06 травня 2015 року № 02-3.3/6234 (а.с. 31-32) і від 12 травня 2015 року № 02-3.3/327 (а.с.52-53) відповідач Реєстраційна служба Луцького міського управління юстиції адміністративний позов не визнав з наступних мотивів та підстав.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2013 року у справі № 161/2910/13-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВіВ" ЛТД до ОСОБА_2, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, визнання незаконним та скасування рішення, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2013 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 98-6 від 11 лютого 2010 року "Про оформлення права власності на нотаріальну контору на АДРЕСА_1". Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 15 лютого 2010 року на нотаріальну контору (літери А-2, а-3) загальною площею 149 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1, видане ОСОБА_2 та зареєстроване комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 02 березня 2010 року (код НОМЕР_3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без зміни.

Отже, було скасовано підставу для державної реєстрації прав та їх обтяжень, передбачену статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому державним реєстратором правомірно прийнято рішення від 21 жовтня 2014 року про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адміністративний позов підтримує повністю, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснив, що 18 вересня 2014 року позивач подала до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт - реконструкцію будівлі нотаріальної контори під нотаріальну контору та офісні приміщення, а відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Тому позивачем правомірно була проведена реконструкція нотаріальної контори, а державний реєстратор протиправно відмовив у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду (а.с. 51, 71, 99), подав 6, 12, 18 травня 2015 року письмові клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 32, 53, 72).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Тому з врахуванням положень пункту 3 частини першої статті 128 КАС України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення особи, яка бере участь у справі, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 04 липня 2004 року № 5037-VI (Закон № 5037-VI) з 01 січня 2013 року запроваджена нова система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. До вказаної дати реєстрацію речових прав на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, проводили бюро технічної інвентаризації: на земельні ділянки - територіальні органи земельних ресурсів, реєстрація іпотек та обтяжень речових прав на нерухоме майно здійснювалась нотаріусами, а свідоцтва про право власності на будівлі та споруди видавалися органами місцевого самоврядування. Різні права на різні типи об'єктів нерухомого майна реєструвалися шляхом внесення відповідних записів до різних реєстрів: Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек різними суб'єктами. На даний час відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження вносяться до єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Державний реєстр прав). Безпосереднє здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та надання інформації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з Державного реєстру прав відповідно до закону покладено на районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції (підпункти 12.15 та 12.16 пункту 12 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2011 року № 1707/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 2011 року за № 760/19498).

Відповідно до частин першої і третьої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (Закон № 5037-VI) державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 5037-VI обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема: право власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 10 жовтня 2014 року звернулася до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: будівлі по АДРЕСА_1 у місті Луцьку. До заяви додано документи: копію паспорта; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копію витягу з електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 02 березня 2010 року (код НОМЕР_3) про реєстрацію права власності на нежиле приміщення нотаріальну контору, проведену комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації"; копію свідоцтва про право власності від 15 лютого 2010 року на нотаріальну контору (літери А-2, а-3) загальною площею 149 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_1 в місті Луцьку, виданого виконавчим комітетом Луцької міської ради ОСОБА_2 та зареєстрованого комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 02 березня 2010 року (код НОМЕР_3); копію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26 вересня 2014 року; копію технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна - нотаріальну контору та офісні приміщення загальною площею 151 кв.м., виготовленого комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" 23 вересня 2014 року (а.с. 82-93).

Рішенням від 21 жовтня 2014 року № 16613216 державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на підставі пункту 1 частини першої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 20 і 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року (Порядок № 868) (а.с. 5).

Відповідно до частини тринадцятої статті 15 Закону № 5037-VI порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Порядок № 868).

Частиною першою статті 19 Закону № 5037-VI встановлено підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з пунктами 36, 37 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) видані нотаріусом свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Суд прийшов до висновку, що позивачем не були надані державному реєстратору для проведення державної реєстрації речових прав документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 06 квітня 1999 року позивач набула право власності на квартиру в АДРЕСА_1 загальною площею 24,8 кв.м. (а.с. 66).

Державна реєстрація права власності проведена 20 квітня 1999 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації (а.с. 66 зворот).

На підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 28 листопада 2002 року № 478 ОСОБА_2 10 грудня 2002 року видано Свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 на нотаріальну контору (літера А-2) загальною площею 24,8 кв.м., розташовану в АДРЕСА_1. Зазначена в цьому документі нотаріальна контора зареєстрована Волинським обласним бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_2 та записана в реєстрову книгу № 7 за реєстровим № НОМЕР_3 11 грудня 2002 року (а.с.65).

Судом також встановлено, що позивачем проведено реконструкцію нотаріальної контори із збільшенням її площі до 149 кв.м.

11 лютого 2010 року виконавчим комітетом Луцької міської ради прийнято рішення № 98-6 "Про оформлення права власності на нотаріальну контору на АДРЕСА_1 " і 15 лютого 2010 року видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на нотаріальну контору (літери А-2, а-3) загальною площею 149 кв.м. в місті Луцьку на АДРЕСА_1. Комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 02 березня 2010 року (код НОМЕР_3) зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно (а.с. 86, 85).

Проте, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2012 року в адміністративній справі № 2-а-10498/11 за позовом ТзОВ фірма "ВіВ" до Департаменту містобудування Луцької міської ради в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури Департаменту містобудування Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про скасування дозволів на виконання будівельних робіт визнані протиправними і скасовані дозволи інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю № 192 від 25 червня 2007 року і № 896 від 01 червня 2009 року на виконання будівельних робіт з реконструкції належного ОСОБА_2 приміщення нотаріальної контори (а.с. 103-106).

Рішенням того ж суду від 05 вересня 2013 року у справі № 161/2910/13-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВіВ" ЛТД до ОСОБА_2, виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, визнання незаконним та скасування рішення, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 жовтня 2013 року, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 98-6 від 11 лютого 2010 року "Про оформлення права власності на нотаріальну контору на АДРЕСА_1". Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 15 лютого 2010 року на нотаріальну контору (літери А-2, а-3) загальною площею 149 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 в місті Луцьку, видане ОСОБА_2 та зареєстроване комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 02 березня 2010 року (код НОМЕР_3). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без зміни. (а.с. 76-79, 74-75).

Позивачем повторно 18 вересня 2014 року подано до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори, а 26 вересня 2014 року - Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації і 23 вересня 2014 року замовлено і виготовлено у комунальному підприємстві "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" технічний паспорт на нотаріальну контору та офісні приміщення в АДРЕСА_1 загальною площею 151 кв.м. (а.с. 6-25).

Хоча реконструкція нотаріальної контори із збільшенням її площі з 24,8 кв.м. до 149 кв.м. позивачем фактично проведена до 2010 року, що підтверджується наведеними доказами, однак, у Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26 вересня 2014 року (а.с. 22) вказано, що дата початку будівництва 18 вересня 2014 року, дата закінчення будівництва - 25 вересня 2014 року, що не відповідає дійсності.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

В Декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нотаріальної контори від 18 вересня 2014 року зазначено, що реконструкція проводиться без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані (а.с. 8), проте це не відповідає дійсності, оскільки приміщення нотаріальної контори, право власності на яке за ОСОБА_2 оформлене належним чином 11 грудня 2002 року, мало загальну площу 24,8 кв.м. і знаходилося на першому поверсі будинку, до 2010 року позивачем збільшено загальну площу приміщення нотаріальної контори та офісних приміщень до 149 кв.м. - 151 кв.м. шляхом добудови і надбудови і тепер воно займає три поверхи. Правовстановлюючі документи на це приміщення відсутні.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 5037-VI у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5 2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5 3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5 4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5 5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5 6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Згідно з частиною другою статті 24 цього Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, а відповідно до частини четвертої цієї статті - відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Так само відповідно до частини першої пункту 20, пункту 28 Порядку № 868 за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації. Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Суд, дослідивши подані позивачем 10 жовтня 2014 року державному реєстратору документи для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (а.с. 82-93), судові рішення, які набрали законної сили (а.с. 76-79, 74-75, 103-106), прийшов до висновку, що позивачем не надано документів, які відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставами для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Тобто позивачем не доведено право власності на нерухоме майно - нотаріальну контору та офісні приміщення площею 151 кв.м., яке розташоване по АДРЕСА_1 в місті Луцьку, а тому заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону (пункт 1 частини першої статті 24 Закону).

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 5037-VI у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Суд вважає, що посилання позивача на наявність станом на 17 березня 2014 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 102) не скасованого запису від 02 березня 2010 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нежиле приміщення нотаріальну контору в АДРЕСА_1 загальною площею 149 кв.м. (номер запису НОМЕР_3 в книзі 7, реєстраційний номер майна НОМЕР_1), проведеного комунальним підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", не є підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нотаріальну контору та офісні приміщення загальною площею 151 кв.м., оскільки правовстановлюючі документи на нерухоме майно були визнані незаконними і недійсними та скасовані в судовому порядку.

Отже, прийняте відповідачем рішення від 21 жовтня 2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень і дії державного реєстратора щодо розгляду заяви ОСОБА_2 і доданих до неї документів є правомірними, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17 жовтня 2013 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 02 червня 2015року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий М.А. Александрова