Справа № 826/6564/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 травня 2015 року 15:30 № 826/6564/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Координата Центр»
до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС України у м. Києві
третя особа 1Товариство з обмеженою відповідальністю «Денвал Фрут»
третя особа 2Товариство з обмеженою відповідальністю «Тебера»
третя особа 3Товариство з обмеженою відповідальністю «Кадеве»
третя особа 4Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрукт Мастер»
третя особа 5Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Медіа Груп»
третя особа 6Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандрайс»
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2014 № ,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Координата Центр» з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2014 № , відповідно до якого позивачу збільшено грошові зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 655 073 грн. за основним платежем та на 327 537 грн. за штрафними санкціями.

По суті висновків ДПІ, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірного рішення, позивач зазначає, що зазначені висновки ґрунтуються на оцінці обставин взаємовідносин позивача з контрагентами позивача (третіми особами).

Зокрема, ДПІ дійшла до висновку про нездійснення спірних операцій та, відповідно, про відсутність підстав для формування податкових вигод. Позивач вважає доводи ДПІ надуманими та зазначає, що спірні операції з поставки ТОВ «Денвал Фрут», ТОВ «Тебера», ТОВ «Кадеве», ТОВ «Фрукт Мастер» та ТОВ «Сандрайс» товарів (фруктів) та надання ТОВ «Лідер Медіа Груп» послуг по виготовленню та розповсюдженню рекламної продукції (буклетів, флаєрів, листівок тощо) фактично проведені та документально оформлені. Оскільки спірні операції фактично виконані та їх проведення підтверджується документально, позивач вважає правомірним формування спірних сум податкових вигод.

Враховуючи наведене, а також положення ПК України, позивач не вбачає підстав для прийняття оскаржуваного рішення та просить його скасувати.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачає, оскільки, на думку ДПІ, внаслідок відсутності необхідних ресурсів та фактичної поставки товарів, виконання робіт та надання послуг контрагенти позивача не могли та не виконували спірні операції, а відтак відсутні передбачені ПК України підстави для формування спірних сум податкових вигод.

Відповідно до ухвали судді від 15.04.2015 року до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено контрагентів позивача за спірними операціями.

ТОВ «Денвал Фрут» та ТОВ «Кадеве» підтримали позов. Представники вказаних товариств, які були присутні у судовому засіданні, надавши пояснення по суті спору та докази наявності у товариств трудових та інших ресурсів, а також первинні документи на підтвердження фактичного здійснення спірних операцій (у т.ч. транспортні документи), підтвердили фактичне виконання спірних операцій та просили позов задовольнити.

Представники ТОВ «Тебера», ТОВ «Фрукт Мастер», ТОВ «Лідер Медіа Груп» та ТОВ «Сандрайс» в судове засідання не прибули, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. У той же час, від вказаних осіб надішли до суду пояснення по суті спору та докази наявності у товариств трудових та інших ресурсів, а також первинні документи на підтвердження фактичного здійснення спірних операцій (у т.ч. транспортні документи), у своїх поясненнях вказані контрагенти підтвердили фактичне виконання спірних операцій та просили позов задовольнити. При цьому, ТОВ «Лідер Медіа Груп» просило розглядати справу за відсутності представника товариства. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, справу розглянуто за відсутності вказаних осіб на підставі наявних матеріалів справи.

Надалі, на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів України у м. Києві, правонаступником якої є ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС України у м. Києві, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Координата Центр» (код ЄДР 38519200, адреса: 02090, м. Київ, вул. Сосюри, буд. 6) з питань формування ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Денвал Фрут», ТОВ «Тебера», ТОВ «Кадеве», ТОВ «Фрукт Мастер», ТОВ «Сандрайс» та ТОВ «Лідер Медіа Груп» за липень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 23.10.2014 року № 2904/26-53-22-04-21/38519200 (далі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено, що основний вид діяльності - 26.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Зазначено, що позивач орендує приміщення за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5.

Як зазначається в Акті перевірки, перевіркою повноти визначення податкового кредиту за липень 2014 року встановлено його завищення на загальну суму 655 073 грн. Суть встановлених порушень зазначені в п. 3.2.2 Акту перевірки.

1) Зокрема, щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Кадеве» в Акті перевірки зазначено, що правові відносини між ТОВ «Координата Центр» та ТОВ «Кадеве» здійснювалися на підставі Договору № КЦ 025502 від 05.05.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Кадеве» (Постачальник) зобов'язується поставити товар ТОВ «Координата Центр» (Покупцю), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість. Поставка товару постачальнику здійснюється з метою його подальшої оптово-роздрібної реалізації через мережі магазинів та інших закладів торгівлі та харчування.

В акті перевірки зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Кадеве» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 971 739,93 грн. (у т.ч. ПДВ 161 956,65 грн.), номенклатура поставки яких фрукти (персик, ківі, лимон, грейпфрут тощо). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 7 Акту).

Вказано, що згідно банківських виписок ТОВ «Координата Центр» перерахувало кошти за поставлений товар.

Надалі в Акті перевірки вказується, що ТОВ «Координата Центр» з податковою декларацією за липень 2014 року було подано Додаток 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8))». В Додаток 8 за липень 2014 року було внесено ТОВ «Кадеве», яке не зареєструвало податкові накладні в ЄРПН.

Відповідно до поданої ТОВ «Кадеве» податкової звітності встановлено, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за липень 2014 року середньооблікова кількість штатних працівників 7 осіб, що, як вважає ДПІ, свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів на підприємстві для навантаження та транспортування фруктів. Також зазначено, що згідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємства за 2013 р. балансова вартість основних фондів на початок звітного періоду складає 7,9 тис.грн. та на кінець періоду 4,4 тис.грн., що, як вважає ДПІ, свідчить про відсутність на підприємстві основних фондів для зберігання, навантаження та транспортування фруктів.

ДПІ зазначено про не встановлення факту транспортування та передачі товарів від ТОВ «Кадеве» до покупця ТОВ «Координата Центр» у зв'язку із відсутністю товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування.

Таким чином, як зазначає ДПІ, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Кадеве» з ТОВ «Координата Центр», а відтак неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність предмету договору.

Далі ДПІ в Акті перевірки вказує про отримання від ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкової інформації № 4830/7/26-57-22-03-21 від 26.09.2014 року щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Кадеве», згідно якої встановлено відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників на користь ТОВ «Кадеве», а також їх продаж в подальшому на користь контрагентів покупців, у т.ч. на користь ТОВ «Координата Центр».

2) Щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Фрукт Мастер» в Акті перевірки зазначено, що правові відносини між ТОВ «Координата Центр» та ТОВ «Фрукт Мастер» здійснювалися на підставі Договору № КЦ024781 від 01.03.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Фрукт Мастер» (Постачальник) зобов'язується поставити товар ТОВ «Координата Центр» (Покупець), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість. Поставка товару постачальнику здійснюється з метою його подальшої оптово-роздрібної реалізації через мережі магазинів та інших закладів торгівлі та харчування.

В акті перевірки зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Фрукт Мастер» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 1103445,66 грн. (у т.ч. ПДВ 182174,39 грн.), номенклатура поставки яких фрукти (апельсин, лимон, персик, імбир, нектарин тощо). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 12-13 Акту). ДПІ зазначає про реєстрацію даних податкових накладних в ЄРПН.

Зазначено, що транспортування товару та вантажні роботи проводились ТОВ «Фрукт Мастер» за власний рахунок, згідно товарно-транспортних накладних, де зазначено, що перевезення здійснювались автомобілем Mercedes Atego 815 НОМЕР_1 водієм ОСОБА_2 (НОМЕР_2). Перелік товарно-транспортних накладних зазначений на стор. 13 Акту перевірки.

Пункт розвантаження в товарно-транспортних накладних: 02090, м. Київ, вул. В.Сосюри, 6. (Офісне приміщення - орендована площа 10,0 кв.м.).

Надалі вказується, що автомобіль Mercedes Atego 815 НОМЕР_1, згідно АІС "Автомобіль" ДАІ МВС України зареєстрований на ФО ОСОБА_4, серія та номер паспорта НОМЕР_3, дата реєстраційної дії 11.10.2012 року. Вантажопідйомність даного автомобіля не перевищує 5 тонн, у зв'язку із чим, як зазначає ДПІ, автомобіль Mercedes Atego 815 НОМЕР_1 не може перевозити таку кількість товару, яка зазначена у видаткових та податкових накладних.

Вказано, що згідно банківських виписок ТОВ «Координата Центр» перерахувало кошти за поставлений товар (стор 13-14 Акту).

Надалі в Акті перевірки вказується, що відповідно до поданої ТОВ «Фрукт Мастер» податкової звітності встановлено, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за липень 2014 року середньооблікова кількість штатних працівників 4 особи, що свідчить, як вважає ДПІ, про недостатню кількість трудових ресурсів на підприємстві для навантаження та транспортування фруктів. Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємства за 2013 р. до ДПІ не подавався, що не дає змогу встановити наявність основних фондів для ведення фінансово-господарської діяльності.

ДПІ, як і у попередньому випадку, зазначено про не встановлення факту транспортування та передачі товарів від ТОВ «Фрукт Мастер» до покупця ТОВ «Координата Центр» у зв'язку із відсутністю товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування. Наведені доводи ДПІ суперечать доводам, що викладені вище (щодо відсутності ТТН).

Таким чином, як зазначає ДПІ, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Фрукт Мастер» з ТОВ «Координата Центр», а відтак неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність предмету договору.

Далі ДПІ в Акті перевірки вказує про отримання від ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкової інформації № 4741/7/26-57-22-01-20 від 22.09.2014 року щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Фрукт Мастер», згідно якої встановлено відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників на користь ТОВ «Фрукт Мастер», а також їх продаж в подальшому на користь контрагентів покупців.

3) Щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Лідер Медіа Груп» в Акті перевірки зазначено, що взаємовідносини між вказаними особами здійснювалися на підставі договору на виконання робіт № 2107/14 від 27.06.2014 року та договору про надання послуг № 2007/14 від 27.06.2014 року.

Вказується, що відповідно договору на виконання робіт № 2107/14 від 27.06.2014 року, ТОВ «Лідер Медіа Груп» (Виконавець) зобов'язується виконати на користь ТОВ «Координата Центр» (Замовник) роботи щодо виготовлення рекламної продукції (роботи), а замовник зобов'язаний прийняти їх та оплатити в строк та порядок, визначений даним договором. Загальна вартість робіт Виконавця за даним Договором складає 719 520,00 грн., в т.ч. ПДВ 119 920,00 грн. Даний договір діє до 20 серпня 2014 року, але в будь якому разі до виконання Сторонами своїх зобов'язань.

В акті перевірки зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Лідер Медіа Груп» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 719 520,00 грн. (в т.ч. ПДВ 119 920,00 грн.), номенклатура (флаєр, буклет, листівка). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 18 Акту).

Також зазначено, про укладення договору про надання послуг № 2007/14 від 27.06.2014 року, згідно умов якого ТОВ «Лідер Медіа Груп» (Виконавець) зобов'язується надати ТОВ «Координата Центр» (Замовник) послуги щодо розповсюдження рекламної продукції, а замовник прийняти та оплатити у строк та порядок визначений договором. Загальна вартість послуг за даним договором складає 207 840,00 грн., в т.ч. ПДВ 34 640 грн. Договір діє до 20.08.2014 року.

В акті перевірки зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Лідер Медіа Груп» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 207 840,00 грн. (в т.ч. ПДВ 34 640,00 грн.), номенклатура (розповсюдження флаєрів, буклетів, листівок). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 18 Акту).

ДПІ зазначає про реєстрацію ТОВ «Лідер Медіа Груп» вищевказаних податкових накладних в ЄРПН.

Надалі вказується, що відповідно до поданої ТОВ «Лідер Медіа Груп» податкової звітності встановлено, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за липень 2014 року середньооблікова кількість штатних працівників 28 осіб, що, як вважає ДПІ, свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів для виготовлення та розповсюдження 1 490 000 шт. флаєрів, листівок, буклетів. Також зазначено, що згідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємства за 2013 р. балансова вартість основних фондів на початок звітного періоду складає 0 тис.грн. та на кінець періоду 7,8 тис.грн., що, на думку ДПІ, свідчить про відсутність основних фондів для виготовлення та розповсюдження 1 490 000 шт. флаєрів, листівок, буклетів.

Також зазначено, що основним постачальником ТОВ «Лідер Медіа Груп» в липні 2014 року є ТОВ «Стиль Медіа» (код за ) (не є контрагентом позивача за спірними операціями). Вказується, що відповідно податкового розрахунку за липень 2014 року середньооблікова кількість штатних працівників ТОВ «Стиль Медіа» складає 3 особи, а згідно фінансового звіту за 2013 рік балансова вартість основних фондів на початок звітного періоду складає 70,0 тис.грн. та на кінець періоду 10,0 тис.грн., що свідчить про неможливість виготовлення та розповсюдження ТОВ «Стиль Медіа» 1 490 000 шт. флаєрів, листівок, буклетів.

Далі ДПІ вказує про отримання від ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкової інформації № 4709/7/26-57-22-01-20 від 18.09.2014 року щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Стиль Медіа» (не є контрагентом позивача за спірними операціями), згідно якої встановлено відсутність придбання товарів (робіт, послуг) у контрагентів-постачальників на користь ТОВ «Стиль Медіа», а також їх продаж в подальшому на користь контрагентів покупців. Втім, не зазначено про що наведене свідчить та яке відношення має неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Стиль Медіа» до позивача та до спірних операцій по виготовленню і розповсюдженню рекламної продукції.

4) Щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Денвал Фрут» в Акті перевірки зазначено, що правові відносини між суб'єктами здійснювалися на підставі Договору № КЦ025343 від 12.05.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Денвал Фрут» (Постачальник) зобов'язується поставити товар ТОВ «Координата Центр» (Покупцю), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість. Поставка товару постачальнику здійснюється з метою його подальшої оптово-роздрібної реалізації через мережі магазинів та інших закладів торгівлі та харчування.

Зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Денвал Фрут» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 78700,03 грн. (у т.ч. ПДВ 13116,67 грн.), номенклатура поставки яких фрукти (банан). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 21 Акту). ДПІ зазначає про реєстрацію ТОВ «Денвал Фрут» вищевказаних податкових накладних в ЄРПН.

Вказано, що згідно банківських виписок ТОВ «Координата Центр» перерахувало кошти за поставлений товар.

Зазначається, що відповідно до поданої ТОВ «Денвал Фрут» податкової звітності встановлено, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за липень 2014 року середньооблікова кількість штатних працівників 22 особи, що, як вважає ДПІ, свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів на підприємстві для ведення фінансово-господарської діяльності. Також зазначено, що згідно фінансового звіту суб'єкта малого підприємства за 2013 р. балансова вартість основних фондів на початок звітного періоду складає 0 тис.грн. та на кінець періоду 67,8 тис.грн., що, як вважає ДПІ, свідчить про недостатню кількість основних фондів для ведення фінансово-господарської діяльності.

ДПІ зазначено про не встановлення факту транспортування та передачі товарів від ТОВ «Денвал Фрут» до покупця ТОВ «Координата Центр» у зв'язку із відсутністю товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування.

Таким чином, як зазначає ДПІ, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Денвал Фрут» з ТОВ «Координата Центр», а відтак неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність предмету договору.

5) Щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Тебера» в Акті перевірки зазначено, що правові відносини між суб'єктами здійснювалися на підставі Договору № КЦ024209 від 01.03.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Тебера» (Постачальник) зобов'язується поставити товар ТОВ «Координата Центр» (Покупцю), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість. Поставка товару постачальнику здійснюється з метою його подальшої оптово-роздрібної реалізації через мережі магазинів та інших закладів торгівлі та харчування.

Зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Тебера» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 670212,27 грн. (у т.ч. ПДВ 111702,03 грн.), номенклатура поставки яких фрукти (журавлина, яблуко, айдаред, баклажан, кавун тощо). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 25-26 Акту). ДПІ зазначає про реєстрацію ТОВ «Тебера» вищевказаних податкових накладних в ЄРПН.

Вказано, що згідно банківських виписок ТОВ «Координата Центр» перерахувало кошти за поставлений товар.

Надалі ДПІ зазначено про не встановлення факту транспортування та передачі товарів від ТОВ «Тебера» до покупця ТОВ «Координата Центр» у зв'язку із відсутністю товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування.

Таким чином, як зазначає ДПІ, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Тебера» з ТОВ «Координата Центр», а відтак неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність предмету договору.

6) Щодо взаємовідносин ТОВ «Координата Центр» із контрагентом ТОВ «Сандрайс» в Акті перевірки зазначено, що правові відносини між ТОВ «Координата Центр» та ТОВ «Сандрайс» здійснювалися на підставі Договору № КЦ026646 від 15.07.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «Сандрайс» (Постачальник) зобов'язується поставити товар ТОВ «Координата Центр» (Покупцю), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його вартість. Поставка товару постачальнику здійснюється з метою його подальшої оптово-роздрібної реалізації через мережі магазинів та інших закладів торгівлі та харчування.

В акті перевірки зазначено, що на підставі вищенаведеного договору ТОВ «Сандрайс» у липні 2014 року були виписані видаткові та податкові накладні на загальну 189380,35 грн. (у т.ч. ПДВ 31563,39 грн.), номенклатура поставки яких фрукти (кавун). Перелік вказаних документів та їх реквізити визначені в Акті перевірки у табличному вигляді (стор. 30 Акту).

Зазначається, що відповідно до поданої ТОВ «Сандрайс» податкової звітності встановлено, що згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за липень 2014 року, середньооблікова кількість штатних працівників 2 особи, що, як вважає ДПІ, свідчить про недостатню кількість трудових ресурсів на підприємстві для навантаження та транспортування кавунів. Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємства за 2013 р. до ДПІ не подавався, що не дає змогу встановити наявність основних фондів для ведення фінансово-господарської діяльності.

ДПІ зазначено про не встановлення факту транспортування та передачі товарів від ТОВ «Сандрайс» до покупця ТОВ «Координата Центр» у зв'язку із відсутністю товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування.

Таким чином, як зазначає ДПІ, документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Сандрайс» з ТОВ «Координата Центр», а відтак неможливо ідентифікувати предмет фактичної поставки та його відповідність предмету договору.

Далі ДПІ вказує про отримання від Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області акт від 19.09.2014 № 140/10-08-22-01/39174820 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Елітстройбуд-2014» (не є контрагентом позивача за спірними операціями), згідно якого встановлено відсутність у ТОВ «Елітстройбуд-2014» об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за липень 2014 року. Втім, не зазначено про що наведене свідчить та яке відношення має ТОВ «Елітстройбуд-2014» до позивача, його контрагента та до спірних операцій по поставці кавунів.

З урахуванням наведеного ДПІ в Акті перевірки прийшла до висновку (стор. 36 Акту) про порушення ТОВ «Координата Центр» п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.6, 201.7 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за липень 2014 року на 655 073 грн.

Заперечення позивача на висновки Акту перевірки залишені ДПІ без задоволення.

На підставі зазначених висновків Акту перевірки прийнято оскаржуване рішення.

Вирішуючи з урахуванням наведеного спір по суті, суд зазначає наступне.

Так, проаналізувавши у взаємозв'язку з вищенаведеним положення ПК України (в редакції на час проведення спірних операцій та формування податкових вигод), а саме:

- п/п. 14.1.36. (щодо визначення терміну «господарська діяльність»), п/п. 14.1.185. (щодо визначення «постачання послуг»), п/п. 14.1.203 (щодо визначення «продаж результатів робіт (послуг), п/п. 14.1.191. (щодо визначення «постачання товарів»), п/п. 14.1.202. (щодо визначення «продаж (реалізація) товарів»),

- (щодо ПДВ) п/п. 14.1.178 (щодо визначення «податок на додану вартість»), п/п. 14.1.181 (щодо визначення «податковий кредит»), п. 188.1. (щодо бази оподаткування), п. 185.1. (щодо визначення «об'єкт оподаткування»), п. 198.1. ПК України (щодо операцій, при здійсненні яких виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.2. (щодо дати виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту), п. 198.3. (щодо порядку визначення сум податкового кредиту), п. 201.1. (щодо видачі п/п та її реквізитів), п. 201.4. (щодо дати видачі податкової накладної), п. 201.6. (щодо статусу податкової накладної (п/н) та її відображення у РПН), п. 201.7. (щодо видачі п/н на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг); п. 201.8. (щодо осіб, яким надано право нарахування податку та видачі п/н), п. 201.10 ПК України (щодо видачі п/н платником податку та статусу п/н як підстави нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту); п. 198.6. (щодо наслідків не підтвердження сум податку),

- а також п/п. 16.1.2., 16.1.3., п. 44.1. ПК України (щодо ведення обліку та підтвердження даних обліку) та положення ч. 2. ст. 3., ч. 1 ст. 9, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суд приходить до наступних висновків.

Так, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної значимості (сили), крім іншого, мають бути видані за фактично вчиненою операцією.

У той же час, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ, виникають за наявності сукупності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов'язують можливість формування спірних сум податкових вигод та які є передумовою його формування.

Зокрема, такі правові наслідки наступають у разі: (1) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; (2) документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; (3) придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; (4) наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; (5) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (6) наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам ст. 201 ПК України та підписана уповноваженою особою.

У той же час, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв'язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності), фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій, видача податкової накладної особою, яка не є платником ПДВ та, крім того, відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів, зареєстрованих у встановлених випадках в ЄРПН податкових накладних.

У взаємозв'язку з вищенаведеним суд, вирішуючи спір по суті, також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, вирішуючи з урахуванням наведених вище обставин та норм законодавства спір по суті, суд виходить також з того, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, на що звертає увагу у своєму роз'ясненні ВАС України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11.

Окрім того, вирішуючи спір по суті, суд також виходить з того, що суб'єкт владних повноважень не має права, обґрунтовуючи правомірність свого рішення, посилатися на підстави, які не враховувалися ним при ухваленні оспорюваного рішення, тобто оскаржувані рішення оцінюються судом виходячи з доведеності з боку податкового органу тих обставин (фактичних підстав) і норм права (юридичних підстав), які наведені податковим органом в Акті перевірки, що забезпечує дотримання принципу правової визначеності при вирішенні спірних взаємовідносин.

В даному випадку, як приходить до висновку суд, відповідач в порядку виконання обов'язку, визначеного ч. 2 ст. 71 КАС України, та з урахуванням приписів ч. 1 ст. 138 КАС України (щодо предмету доказування), не довів належними та допустимими доказами наявності обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства, наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод, а відтак ДПІ не довела законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Висновки ДПІ по суті ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах, з огляду на що висновки Акту перевірки не можуть бути підставою для висновків про порушення позивачем податкового законодавства за відносинами із зазначеними контрагентами та підставою для прийняття спірного рішення.

З Акту перевірки вбачається, що ДПІ по суті не аналізувалися умови поставок та характер спірних операцій.

Так, за відносинами позивача з ТОВ «Денвал Фрут», ТОВ «Тебера», ТОВ «Кадеве», ТОВ «Фрукт Мастер» та ТОВ «Сандрайс» щодо поставки позивачу товарів (фруктів), слід зазначити, що відносини між цими особами здійснювалися на підставі договорів поставки № КЦ 025502 від 05.05.2014, № КЦ024781 від 01.03.2014, № КЦ025343 від 12.05.2014, № КЦ024209 від 01.03.2014 та № КЦ026646 від 15.07.2014, які є типовими договорами.

Пунктом 3.5 вказаних договорів поставки передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах DDP (Інкотермс 2000) - склад покупця. Поставка товару до місця призначення здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару несе постачальник. Датою поставки вважається дата отримання покупцем товару на складі покупця.

Вказаний термін DDP означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця.

Термін DDP передбачає максимальний обсяг обов'язків продавця.

Продавець зобов'язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором.

Продавець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення.

З наведеного у сукупності вбачається, що позивач в даному конкретному випадку не є учасником транспортних відносин та з урахуванням особливостей, передбачених договорами, має прийняти товар у себе на складі у зв'язку з чим наявність у нього в даному конкретному випадку транспортних документів не є обов'язковою, на що власне і звертав увагу представник позивача під час розгляду справи.

Виходячи з наведеного, за даних конкретних умов поставки достатнім є оформлення поставки накладною, актом, іншим подібним документом про прийняття товару на складі. В даному випадку до матеріалів справи надано видаткові накладні, які є достатнім первинним документом, який в даному випадку у повній мірі підтверджує факт поставки товару на склад позивача.

Відтак, викладені в акті перевірки доводи ДПІ про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин між позивачем та ТОВ «Денвал Фрут», ТОВ «Тебера», ТОВ «Кадеве», ТОВ «Фрукт Мастер» та ТОВ «Сандрайс» у зв'язку із ненаданням до перевірки товарно-транспортних накладних, путьових листів та інших документів, які підтверджують транспортування, не можуть свідчити про порушення позивачем податкового законодавства та формування спірних сум податкового кредиту, оскільки наявність у позивача транспортних документів в даному випадку не є обов'язковою.

Натомість, ТОВ «Денвал Фрут», ТОВ «Тебера», ТОВ «Кадеве», ТОВ «Фрукт Мастер» під час розгляду даної справи надано до суду належним чином оформлені товарно-транспортні накладні, де вантажоотримувачем визначено позивача, а вантажовідправником - відповідного контрагента, який постачав товар. В ТТН зазначено вид та кількість вантажу відповідно до видаткової накладної, містяться відмітки водія-експедитора, ідентифіковані транспортні засоби, а також містяться відтиски штампу/печатки та підписи учасників операцій, - постачальника та покупця. При цьому, матеріали справи містять укладені третіми особами із перевізниками договори про надання транспортних послуг.

Слід зазначити, що у всіх вказаних ТТН визначено пункт розвантаження: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, склад ТОВ «Координата Центр». При цьому, до матеріалів справи позивачем залучено договір оренди № 7 від 01.03.2014, укладеного між ТОВ «Гурмандиз» та ТОВ «Координата Центр», відповідно до якого позивач орендує нежиле приміщення (приміщення холодильника № 2): основні приміщення (склад) - 2317,79 кв.м., допоміжні - 306,25 кв.м., рампа - 468,39 кв.м., прилегла площа - 150 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, що в свою чергу свідчить про фактичну наявність у позивача приміщень та їх пристосування для зберігання фруктів, що були предметом спірних поставок.

Що ж стосується доводів ДПІ відносно того, що згідно АІС "Автомобіль" ДАІ МВС України автомобіль Mercedes Atego 815 НОМЕР_1 (вантажопідйомність 5 тонн), зазначений ТОВ «Фрукт Мастер» у ТТН, не може перевозити кількість товару, яка вказана у видаткових та податкових накладних, слід зазначити, що згідно пояснень позивача, ТОВ «Фрукт Мастер» 08.07.2014, 24.07.2014, 26.07.2014 та 29.07.2014 направляв позивачу товар декількома рейсами, при цьому сама поставка за день оформлялась одною видаткової та податковою накладною, що в свою чергу не заборонено законодавством та не може свідчити про вчинення позивачем порушення. При цьому слід зазначити, що ДПІ в акті перевірки вказує на те, що пункт розвантаження в оформлених ТОВ «Фрукт Мастер» товарно-транспортних накладних вказаний: 02090, м. Київ, вул. В.Сосюри, 6, однак згідно доданих до матеріалів справи ТТН щодо поставки ТОВ «Фрукт Мастер» позивачу продукції вбачається, що пункт розвантаження в них зазначено: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, тобто місцезнаходження складу позивача, що в свою чергу свідчить про недостовірність наведеної ДПІ інформації, а відтак такі доводи не беруться судом до уваги.

У той же час, сукупність наданих позивачем та вказаними третіми особами первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують виконання операцій такого роду, зокрема: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, платіжних документів, замовлень на поставку товарів (фруктів), ТТН, звітів про переміщення товарів на складах, оборотно-сальдових відомостей щодо відображення спірних операцій у бухгалтерському обліку підприємств, актів перегляду ціни, висновків санітарно-епідеміологічної експертизи та протоколи випробувань (щодо підтвердження якості товару), не дають підстав для сумніву щодо фактичного здійснення спірних операцій, підстав для висновку про нездійснення спірних операцій контрагентами позивача та про відсутність у позивача підстав для формування спірних сум податкових вигод. Слід зазначити, що третіми особами (контрагентами позивача) до матеріалів справи надано первинні документи за відносинами третіх осіб із постачальниками товарів, які в подальшому продавалися позивачу. При цьому номенклатура товарів (фрукти), зазначена у вказаних документах, відповідає товарам, визначених в первинних документах, що укладалися із позивачем.

У зв'язку із наведеним та на підтвердження зв'язку спірних операцій із господарської діяльністю позивача позивачем надано до матеріалів справи договори, укладені з ТОВ «Еффіус Груп» № ЗГ023995 від 17.02.14, ДП «Фуршет Центр» № ФЦ023973 від 17.02.14, ДП «Фуршет Регіон» № ФР023973 від 17.02.14, ДП «Рітейл Центр» № РЦ024265 від 17.01.14, ДП «Рітейл Іст» № Р1024266 від 17.01.14 та ДП «Рітейл Вест» №РВ024267 від 17.01.14, відповідно до яких позивачем реалізовувалися придбані у третіх осіб товари (фрукти).

Відтак, сукупність вказаних матеріальність підтверджує фактичне виконання спірних операцій, а також їх взаємозв'язок з господарською діяльністю позивача.

При цьому, ДПІ в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України та з урахуванням сутності операцій, не доведено недостатності кількості трудових ресурсів для виконання спірних операцій та не доведено обсягів інших ресурсів, які були необхідні контрагентам для виконання спірних операцій, але були відсутні, враховуючи при цьому те, що вказані операції по суті носили характер перепродажу продукції, що не заборонено законодавством та не потребує значних трудових та організаційних ресурсів для організації виконання таких операцій.

Слід додати, що згідно наявної в матеріалах справи податкової звітності контрагентів позивача, що охоплює липень 2014 року, вбачається нарахування амортизації (щодо основних засобів, нематеріальних активів), декларування адміністративних витрат, інших витрат звичайної господарської діяльності та інших операційних витрат, що вказує на здійснення контрагентами звичайної господарської діяльності, що у свою чергу не спростовує добросовісності поведінки контрагентів у сфері податкових відносин.

Що стосується взаємовідносин позивача із контрагентом ТОВ «Лідер Медіа Груп», слід зазначити, що взаємовідносини із вказаним контрагентом здійснювалися на підставі договору на виконання робіт № 2107/14 від 27.06.2014 року та договору про надання послуг № 2007/14 від 27.06.2014 року. Відповідно до умов вказаних договорів ТОВ «Лідер Медіа Груп» за замовленням позивача зобов'язувався виконати роботи щодо виготовлення рекламної продукції (флаєр, буклет, листівка), а також надати послуги щодо розповсюдження такої рекламної продукції (флаєр, буклет, листівка).

На виконання умов вказаних договорів між сторонами укладено видаткові накладні, податкові накладні, акти наданих послуг. У додатках деталізовано вид рекламної продукції, тираж, строки виконання, вартість послуг.

При цьому, як зазначається в Акті перевірки, ТОВ «Лідер Медіа Груп» мав 28 працівників та ДПІ, в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України та з урахуванням сутності операцій, не доведено недостатності зазначених трудових ресурсів для виконання спірних операцій та не доведено обсягів інших ресурсів, які були необхідні контрагенту для виконання спірних операцій, але були відсутні. Натомість, згідно наданого до матеріалів справи ТОВ «Лідер Медіа Груп» штатного розпису вбачається наявність у штаті підприємства таких посад, як менеджери з реклами, дизайнери, фахівці з видавничо-поліграфічного виробництва, начальник відділу з питань виготовлення реклами тощо, що вказує про компетентність ТОВ «Лідер Медіа Груп» у відносинах реклами.

Що ж до зв'язку операцій з організації рекламної компанії з господарською діяльністю позивача, слід зазначити, що за умовами вищенаведених договорів щодо реалізації придбаних позивачем у третіх осіб товарів (фруктів) ТОВ «Координата Центр» зобов'язувалося приймати участь в заходах по стимулюванню збуту його товарів в мережі магазинів «Фуршет», а також приймати участь у випуску рекламно-інформаційних матеріалів, що в свою чергу свідчить про взаємопов'язаність придбаних позивачем послуг по виготовленню рекламної продукції та її розповсюдженню із господарською діяльністю позивача.

Відтак, сукупність вказаних матеріалів, а також договорів та первинних документів щодо реалізації придбаних позивачем у третіх осіб товарів, в рамках яких позивачем замовлялися у ТОВ «Лідер Медіа Груп» роботи (послуги) по виготовленню рекламної продукції та її розповсюдженню, підтверджують фактичне виконання спірних операцій, а також їх взаємозв'язок з господарською діяльністю позивача, та не дають підстав для висновку про нездійснення спірних операцій.

Слід додати, що вищезгадані первинні документи, податкові накладні видані контрагентами позивача за оподатковуваними операціями за ставкою 20% (за звичайними правилами), що відповідає наведеним вище положенням податкового законодавства стосовно порядку оформлення та підстав їх видачі, наведені в них данні відповідають та кореспондуються з даними первинних документів.

Контрагенти позивача на момент вчинення господарських операцій, видачі податкових накладних були зареєстровані платниками ПДВ, що не заперечується в Акті перевірки, а отже видача ними податкових накладних є правомірною.

Суд, крім іншого та в контексті наведеного наголошує також на тому, що згідно з усталеною судовою практикою вищих судових інстанцій, можливі порушення податкового законодавства з боку контрагентів позивача, як-то неподання звітності, недекларування податкових зобов'язань, за відсутності доказів протиправної змови учасників операцій з метою отримання позивачем (покупцем) необґрунтованої податкової вигоди, не є підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та не є підставою для позбавлення покупця сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Під час розгляду справи відповідачем не надано вироку суду відносно посадових осіб позивача або контрагентів позивача за спірними операціями, яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Слід також зазначити, що під час розгляду справи не надано рішення суду відносно контрагентів позивача, яке б набрало законної сили та яке б було прийнято в порядку ст. 55-1 ГК України («Фіктивна діяльність суб'єкта господарювання»).

У взаємозв'язку з наведеним суд також зазначає, що під час розгляду справи ДПІ не надано рішення суду, прийнятого в порядку ст. 234 ЦК України щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Під час розгляду справи ДПІ також не надано рішення суду про визнання правочинів з контрагентами недійсними з підстав їх суперечності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, як-то передбачено приписами ч. 3 ст. 228 ЦК України.

В контексті наведеного слід додати, що під час розгляду справи ДПІ не надано рішення суду, яке б було прийнято в порядку ст. 207 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Судом під час розгляду справи також не встановлено обставин, які б відповідно до конкретних норм ЦК України свідчили про нікчемність правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами.

В Акті перевірки не наведено жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов'язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Відповідачем по суті не надано в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства та наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування спірних сум податкових вигод та які б відповідно до вищезгаданих положень податкового законодавства та законодавства з питань бухгалтерського обліку унеможливлювали формування позивачем спірних сум податкових вигод за вищезгаданими операціями, які б свідчили про нездійснення спірних операцій та про юридичну дефектність первинних документів за спірними операціям, а відтак ДПІ не довела законності та обґрунтованості висновків акту перевірки та оскаржуваного рішення.

Що стосується посилання ДПІ на акти про неможливість звірки по контрагентам, слід зазначити, що відповідачем в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, суду не надано таких актів, а відтак ДПІ не доведено обґрунтованості своїх посилань на такі акти.

Разом з тим суд зазначає, що неможливість звірки свідчить про відсутність у податкового органу відомостей, а отже і про неможливість формування податкової інформації. При неможливості звірки, відповідно, податковим органом не можуть формуватися висновки за аналогією висновків акту перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку, в порядку виконання обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості спірного рішення.

Відтак, позов підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.11.2014 № , прийняте ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А.Кармазін