Справа № 361/2613/15-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/2613/15-а
провадження № 2-а/361/183/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 травня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області (далі - Броварський МВ), Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області (далі - Управління ПФУ), у якому просить:

1 - визнати дії Броварського МВ щодо надання йому довідки про заробітну плату

за роботу в ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 28 квітня 1986 року без включення до неї одноразової грошової допомоги і добових протиправними;

2 - зобов'язати Броварський МВ включити у довідку про його заробітну плату за період з 26 по 28 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс

від 17 травня 1986 року та постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову винагороду в розмірі 500 крб., добові в розмірі 3,50 крб. і заробітну плату за цей період із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5 та надати йому відповідну довідку із урахуванням вказаних сум;

3 - зобов'язати Управління ПФУ з дня звернення його до суду з позовом здійснити перерахунок розміру пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період виконання службових обов'язків у ІІІ зоні небезпечності (зоні відчуження) у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26 по 28 квітня 1986 року, а саме: одноразової винагороди в розмірі 500 крб., добових у розмірі 3,50 крб. за добу і заробітної плати за цей період із урахуванням коефіцієнтів 4 і 5 та виплати йому недоотриману суму пенсії.

В обґрунтування позову зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, має право на пільги та компенсації, встановлені законодавством України.

01 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено проведення перерахунку пенсій особам, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та визнані інвалідами.

Під час виконання ним службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у період з 26 по 28 квітня 1986 року він проходив службу в званні старшини міліції на посаді міліціонера-водія, був відряджений в зону відчуження у ІІІ зону небезпечності місто Прип'ять, де отримав радіаційну дозу опромінення 20,38 бер, що підтверджується маршрутним листом, втратив здоров'я та став інвалідом.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року залежно від рівня радіоактивного забруднення території були введені зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників. Його заробітна плата за період перебування в ІІІ зоні небезпечності повинна була обчислюватися в п'ятикратному розмірі.

Також йому як особі молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ мала виплачуватись одноразова винагорода в розмірі 500 крб.

Постановою Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року працівникам, зайнятим на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, було передбачено виплату добових у розмірі 3,50 крб. на добу. Ці кошти йому не нараховувались і не виплачувались.

Виходячи з наведеного, розрахунок його грошового утримання має бути здійснений із урахуванням одноразової винагороди за отриману підвищену дозу радіоактивного ураження організму в розмірі 500 крб., добових за вказаний період у розмірі 3,50 крб. за добу та отриманої заробітної плати за цей же період із застосуванням коефіцієнтів 4 і 5.

Вказані суми Броварський МВ повинен був включити у довідку про його заробітну плату (грошове утримання) в зоні відчуження, а Управління ПФУ має здійснити перерахунок розміру призначеної йому пенсії із урахуванням зазначених вище сум.

Листом від 11 березня 2015 року за вих. № П-232 Броварським МВ у видачі йому довідки із включенням до неї вказаних сум відмовлено, що суперечить вимогам законодавства та порушує його права на перерахунок пенсії, тому він змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача Броварського МВ Середюк О.О. у суд не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти позову, у яких просить позовну заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду на підставі вимог ст. 100 КАС України, посилаючись на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки після розсекречення у 2001 році перерахованих у позовній заяві нормативно-правових актів позивач міг вжити усіх передбачених законодавством заходів та звернутися до суду за захистом порушеного права ще у 2001 році.

Відповідач Управління ПФУ у суд теж не з'явилося, подало до суду заперечення проти позову, у яких просить розглянути справу за відсутності їхнього представника та відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність заявлених ним вимог щодо проведення перерахунку пенсії та пропуск строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи довічно, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію по інвалідності, призначену йому згідно із вказаним Законом.

У період з 26 по 28 квітня 1986 року старшина міліції ОСОБА_3, проходячи службу у Броварському МВ на посаді міліціонера-водія, приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився у 30 км зоні відчуження у місті Прип'ять в ІІІ зоні небезпечності три дні, отримав дозу радіоактивного опромінення 20,38 бер, що підтверджується маршрутним листом.

Із довідки № 73 від 26 березня 2012 року, виданої Броварським МВ, видно, що згідно із відомістю № 4 від 20 травня 1986 року ОСОБА_3 за три дні роботи в ІІІ зоні небезпечності в місті Прип'ять, виходячи з посадового окладу позивача в розмірі 160 крб., була виплачена заробітна плата в сумі 79 крб. 95 коп. із урахуванням коефіцієнта 5 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

04 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Броварського МВ із заявою, у якій просив надати йому довідку про нараховану і виплачену заробітну плату за роботу в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та включити до цієї довідки, крім зазначеної суми заробітної плати, одноразову винагороду за отриману ним гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення в розмірі 500 крб.

Листом від 11 березня 2015 року за вих. № П-232 відповідач Броварський МВ у видачі позивачу ОСОБА_3 довідки із включенням до неї одноразової винагороди в сумі 500 крб. відмовив.

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Управління ПФУ із заявою, у якій просив перерахувати його пенсію з урахуванням одноразової винагороди в розмірі 500 крб.

за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за час роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у місті Прип'ять за період

з 26 по 28 квітня 1986 року відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс.

Листом від 24 березня 2015 року за вих. № 184/П-01 Управління ПФУ, розглянувши цю заяву позивача, повідомило ОСОБА_3 про те, що для перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної йому відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", необхідно надати довідку про заробітну плату, видану підприємством, установою за основним місцем роботи чи правонаступником, що направляли його для виконання робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

У ст. ст. 21, 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

За змістом норми ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Зазначені норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс "Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання" від 14 січня 1998 року основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Відповідно до примітки до ст. 5 цього Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Виходячи з наведеного вище, позивач ОСОБА_3, на період роботи в зоні відчуження у квітні 1986 року старшина міліції, будучи особою молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ, знаходячись у ІІІ зоні небезпечності та отримавши гранично допустиму дозу радіації 20,38 бер, мав право на виплату грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5 та одноразової винагороди в розмірі 500 крб.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС було дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС. Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" керівникам підприємств і організацій надавалось право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Крім того, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Відповідно до умов п. 2 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української республіканської ради професійних спілок від 10 червня 1986 року № 207-7 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища" міністерствам і відомствам дозволялось виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваним на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані

з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 за три дні перебування в ІІІ зоні небезпечності, крім перерахунку грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5, одержання одноразової винагороди в розмірі 500 крб., мав також право на отримання за вказані три дні добових у загальному розмірі 10,50 крб. (3 крб. 50 коп. х 3).

Виходячи з наведеного, вимоги ОСОБА_3 про включення у довідку про заробітну плату одноразової винагороди і добових ґрунтуються на вимогах законодавства.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

У ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону визначено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

За змістом норми ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_3 приймав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпечності зони відчуження у місті Прип'ять в період з 26 по 28 квітня 1986 року, отримав гранично допустиму дозу радіації, мав право на виплату одноразової винагороди в розмірі 500 крб. і добових у розмірі 3,50 крб. за добу та перерахунок грошового забезпечення із застосуванням коефіцієнта 5, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо включення цих сум у довідку про його заробітну плату (грошове забезпечення) за вказаний період є обґрунтованими.

За таких обставин, з метою захисту прав позивача суд вважає необхідним зобов'язати Броварський МВ включити зазначені вище суми у довідку ОСОБА_3 про його заробітну плату (грошове забезпечення) за період з 26 по 29 квітня 1986 року та видати йому таку довідку з урахуванням цих сум.

Дії відповідача Броварського МВ щодо відмови ОСОБА_3 у видачі позивачу довідки із урахуванням належних йому до виплати сум одноразової допомоги і добових суперечать вимогам законодавства і порушують його права на перерахунок пенсії з урахуванням належних до виплати сум.

У ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ

в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Суд встановив, що із заявою про включення у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в зоні відчуження в ІІІ зоні небезпечності з 26 по 29 квітня 1986 року, крім суми заробітної плати із застосуванням коефіцієнта 5, одноразової винагороди та добових, позивач ОСОБА_3 до відповідача Броварського МВ звернувся 04 березня 2015 року.

У задоволенні цієї заяви ОСОБА_3 Броварський МВ відмовив листом від 11 березня 2015 року, після чого позивач у квітні 2015 року в межах визначених ст. 99 КАС України строків звернувся до суду з цим позовом.

Посилання відповідачів Броварського МВ та Управління ПФУ на те, що ОСОБА_3 пропущено встановлений ст. 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду

є безпідставними, оскільки у включенні сум одноразової винагороди і добових у довідку про заробітну плату та перерахунок пенсії йому відмовлено у березні 2015 року, тоді ж позивач і дізнався про порушення своїх прав та одразу ж у квітні 2015 року звернувся до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Броварського МВ ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Що стосується вимог ОСОБА_3 до Управління ПФУ про проведення останнім з дня звернення до суду перерахунку розміру його пенсії з урахуванням сум одноразової винагороди і добових, суд вважає, що дана вимога є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки оформлену належним чином довідку про заробітну плату в зоні відчуження із зазначеними вище сумами одноразової винагороди і добових позивач ОСОБА_3 відповідачу Управлінню ПФУ не надавав за відсутності такої довідки, виданої йому Броварським МВ за місцем проходження ним служби.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159 - 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району)

ГУ МВС України в Київській області щодо ненадання ОСОБА_3 довідки

про заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу в ІІІ зоні небезпечності у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 26 по 29 квітня 1986 року із включенням до неї сум одноразової винагороди та добових протиправними.

Зобов'язати Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району)

ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про заробітну плату (грошове забезпечення) ОСОБА_3 за період з 26 по 29 квітня 1986 року на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17 травня 1986 року, постанови Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради професійних спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року за роботу в ІІІ зоні небезпечності зони відчуження у місті Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заробітну плату за цей період з урахуванням коефіцієнту 5, одноразової винагороди в розмірі 500 крб., добових в розмірі 3,50 крб. за добу та надати йому довідку із включенням до неї зазначених сум.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.