Справа № 2-а-5172/11
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 р. Справа № 2-а-5172/11

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Салтан Л.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Кравець О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2011 року визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо проведення нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_4 підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату підвищення до пенсії, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.197 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни» відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у зв'язку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ч.1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач не правомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Законом України від 14.06.2011 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Разом з тим, на виконання пункту 7 Закону України від 14 червня 2011 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" Кабінет Міністрів України виніс постанову від 06.07.2011, № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", на підставі якої будуть проводиться соціальні виплати у 2011 році, яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином колегія суддів погоджується в висновком суду першої інстанції, щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію позивачу, як дитині війни, з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком та зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу, як дитині війни з урахуванням її підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 17 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню. Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції помилково не було вказано в резулятивній частині судового рішення період перерахунку підвищення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 травня 2004 року за період з 17 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року, як це було правильно встановлено в мотивувальній частині рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 200 КАС України правильне по суті рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність перерахунку підвищення невиплаченої державної соціальної допомоги у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак у резулятивній частині помилково не зазначив цей період.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ч. 1 ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2011 року змінити, виклавши резолютивну частину другого та третього абзацу в наступній редакції:

«Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо проведення нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_4 підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 17 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_4 перерахунок та виплату підвищення до пенсії, встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за період з 17 лютого 2011 року по 22 липня 2011 року».

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2011 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л.П. Шеметенко
Суддя: С.Д. Домусчі
Суддя: О.О. Кравець