Справа № 487/10493/14-а
Суддя: Андрощук В. В.
Дата ухвалення: 2015-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/487/20/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого-судді - Андрощука В.В.,

при секретарі судового засідання - Забродській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними, визнання постанови такою, що не підлягає примусовому виконанню,-

в с т а н о в и в :

27.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними, визнання постанови такою, що не підлягає примусовому виконанню.

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що 29.11.2012 року Управлінням ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва винесено постанову №163, якою на неї накладено адміністративний штраф у розмірі 1700 гривень, за порушення ч.3 ст.165-1 КпАП.

08.12.2012 року вона звернулась з адміністративним позовом до Заводського районного суду м. Миколаєва про скасування зазначеної постанови. Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2014 року у задоволенні позову про скасування постанови було відмовлено. Копію постанови суду вона отримала 01.09.2014 року, та відповідно до вимог ст..307 КпАП України 11.09.2014 року сплатила штраф у розмірі 1700 грн. Разом з цим у жовтні 2014 року вона дізналась, що на виконанні Заводського відділу ДВС є постанова про стягнення з неї суми штрафу в подвійному розмірі. Таким чином, відповідач направив постанову до відділу ДВС 12.09.2014 року, не врахувавши сплачену 11.09.2014 року суму штрафу.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо направлення на примусове виконання до Заводського відділу ДВС ММУЮ постанови №163 від 29.11.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КпАП України. Визнати постанову Управління ПФУ в Заводському районі м. Миколаєва №163 від 29.11.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КпАП України, такою , що не підлягає примусовому виконанню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала. Посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанова органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в районний суд у порядку, визначеному КАС України.

Згідно ст.69 КАСУ України, доказами у адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів

29.11.2012 року начальником Управління Пенсійного Фонду України винесено постанову №163 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст. 165 -1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

10.01.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом про скасування постанови №163 по справі про адміністративне правопорушення від 29.11.2012 року.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст. 307 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідна до листа Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.09.2014 року на адресу УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва, ОСОБА_1 отримала постанову суду по справі 2-а/487/56/14 - 11.08.2014 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

З урахуванням отриманої від Заводського районного суду м. Миколаєва інформації, постанова по справі про адміністративне правопорушення №163 від 29.11.2012 року про застосування до ОСОБА_1 штрафу у сумі 1700 грн., була передана на примусове виконання відповідачем з дотриманням вимог ст.303, ч.1 ст.307 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання що дії УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва щодо направлення до Заводського ВДВС ММУЮ для примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №163 від 29.11.2012 року є законними, а тому вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.7-12,86,159,161-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій протиправними, визнання постанови такою, що не підлягає примусовому виконанню - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.В.Андрощук