Справа № 808/4654/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2015 рокусправа № 808/4654/14

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Губар Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі № 808/4654/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій, розрахунку пені,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Пологівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 02.07.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб (11220,88 грн. за основним платежем та 2806,22 грн. за штрафними санкціями), № про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість вироблених в Україні товарів (253290,84 грн. за основним платежем та 126645,42 грн. за штрафними санкціями); від 03.07.2014 № про застосування сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення ст. 3 п. 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (1,00 грн.); вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2014 року №Ф-; рішення № від 02.07.2014 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску; розрахунок пені, обчислений на виявлені відповідачем суми занижень податкових зобов'язань до податкових рішень від 02.07.2014 року № та №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2014 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними та скасовано винесені Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області податкові повідомлення - рішення від 02.07.2014 року № та №, від 03.07.2014 року №, визнано протиправними та скасовано винесені Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.07.2014 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій від 02.07.2014 року №.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Пологівська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що визначення бази оподаткування операцій платника податків з урахуванням внесення виручки готівкою призвело до невірного нарахування податку на доходи фізичних осіб, відбулось не відображення в Книзі обліку доходів та витрат певної суми, яка вносилась позивачем на рахунок, яку варто вважати доходом фізичної особи, з якої слід стягувати відповідний податок. Відповідно до норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не відображення у Книзі коштів як виручки або внесення сума до розрахункового рахунку з помилкою позначки, є порушенням за яке встановлюється відповідальність у вигляді штрафу - 1 грн. Апелянт вказував, що ним правомірно встановлено порушення ст. 177 ПК України, заниження суми податку на доходи фізичних осіб. Заниження доходу фізичної особи призвело до заниження єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який сплачується з доходів фізичних осіб, за не нарахування або не своєчасне нарахування сум єдиного внеску накладається штрафна санкція. Відносно не включення до складу податкових зобов'язань сум ПДВ, апелянтом вказано, що дане порушення виникло в результаті включення позивачем до сум податкового кредиту суми податкових накладних, які оформлені з порушеннями. Податкові накладні є первинними документами на підставі яких визначаються зобов'язання, від їх повноти, належного оформлення залежить нарахування слати ПДВ та нарахування податкового кредиту. Апелянт вказував на неналежність податкових накладних позивача, що призвело до завищення показників податкового кредиту.

Справа розглянута відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган безпідставно визначив, що дивіденди позивача, які внесені на рахунок з позначкою «внесення виручки готівкою» не є доходом, та з них повинен сплачуватись податок як з доходу фізичної особи. Суд першої інстанції вказував, що неврахування податковою інспекцією сум за податковими накладними є невірним, оскільки накладні складені відповідно до вимог ПК України, суми зазначені в них дають можливість ідентифікувати торгові операції, сплачені суми доходу та ПДВ. Відносно оскарження позивачем розрахунку сум, вказано, що пеня, обчислена на виявлені суми заниження податкових зобов'язань з огляду на те, що такий розрахунок не впливає на права та обов'язки позивача, не є рішенням суб'єкта владних повноважень яке тягне зміну майнового стану. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належним чином вівся облік доходів та витрат, підстав для застосування штрафних санкцій у податкової інспекції не було.

Матеріалами справи встановлено, що Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 16.05.2014 року по 05.06.2014 року було проведено планову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за результатами якої 13.06.2014 року складено акт № 833/1702/НОМЕР_1. Згідно висновків перевірки, ФОП ОСОБА_1 порушено абз.1 п.187.1 ст.187 ПК України, у зв'язку з чим занижено суму податку на додану вартість в розмірі 28982,00 грн.; п.177.2 ст.177 ПК України, у зв'язку з чим занижено суму податку на доходи фізичних осіб, який необхідно сплатити до бюджету на загальну суму 11220,88 грн.; п.177.10 ст.177 ПК України та Порядок ведення книги обліку доходів та витрат, затверджений наказом ДПА України від 24.12.2010 №1025; встановлено порушення п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в 2012 році в розмірі 11857,77 грн. та в 2013 році в розмірі 14099,88 грн.; п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість всього на суму 224308,84 грн.; порушено п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акту перевірки Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області 02.07.2014 року винесено податкові повідомлення-рішення № №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 14026,10 грн., за основним платежем в розмірі 11220,88 грн. та 2805,22 грн. за штрафними санкціями, №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 379936,26 грн., за основним платежем 253290,84 грн. та 126645,42 грн. за штрафними санкціями. 02.07.2014 року також було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником не нарахованого єдиного внеску №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 1890,75 грн. Відповідачем складено розрахунки пені, обчислений на виявлені суми занижень податкових зобов'язань до податкових рішень від 02.07.2014 року № та №.

Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області 02.07.2014 року сформовано та направлено на адресу позивача вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, якою ФОП ОСОБА_1 зобов'язано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 25957,65 грн.

03.07.2014 року на підставі акту перевірки Пологівською ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача, за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано штрафну санкцію в розмірі 1,00 грн.

Матеріалами справи встановлено, що сума, яка фактично надійшла на розрахунковий рахунок позивача виникла у зв'язку з внесенням позивачем на розрахунковий рахунок власних грошових коштів ФОП ОСОБА_1 як дохід, такі кошти є дивідендами у вигляді акцій в розмірі 400000,00 грн. (ознака доходу 142) та дивідендами, що не змінюють пропорцій часток участі в розмірі 1083881,87 грн. (ознака доходу 109), що підтверджується довідкою «Відомості з Центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб Міністерства доходів і зборів України». В Книзі обліку доходів та витрат №1 від 03.01.2011 року вищевказані суми не були відображені з огляду на те, що дивіденди не є доходами фізичних осіб-підприємців.

Згідно п. 164.1, п. 164.2 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Разом з тим, згідно з пп. 165.1.18 п. 165.1 ст. 165.1 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи, зокрема, дивіденди, які нараховуються на користь платника податку у вигляді акцій (часток, паїв), емітованих юридичною особою - резидентом, що нараховує такі дивіденди, за умови, що таке нарахування жодним чином не змінює пропорцій (часток) участі всіх акціонерів (власників) у статутному фонді емітента, та в результаті якого збільшується статутний фонд емітента на сукупну номінальну вартість нарахованих дивідендів.

Враховуючи вищевикладені норми, слід вважати, що суми, отримані ФОП ОСОБА_1 як дивіденди, та зараховані до свого розрахункового рахунку як дохід не є доходом у розумінні як отриманий прибуток від провадження власної господарської діяльності, кошти нараховані на рахунок та не записані до Книги обліку доходів та витрат не є доходом ФОП ОСОБА_1 відповідно до норми ст. 165 ПК України. Не є порушенням те, що отримані дивіденди не були записані до Книги обліку доходів та витрат, оскільки у такій книзі фіксуються кошти які перераховуються до платника податків як дохід та кошти які платяться як видатки, збитки.

Відповідно до п. 177.1, п. 177.2 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пологівська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області визначаючи, що ФОП ОСОБА_1 не оподаткував у повному обсязі отриманий прибуток, діяла в супереч регулюючих норм, оскільки законодавчими приписами передбачено, який прибуток фізичних осіб-підприємців слід оприбутковувати а який ні. З цього приводу податкове повідомлення-рішення від 02.07.2014 року № підлягає скасуванню, оскільки податковою інспекцією невірно визначено базу оподаткування.

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних виданих суб'єктами господарювання - контрагентами ФОП ОСОБА_1 на протязі 01.01.2011 року - 31.12.2013 року, складені відповідно до норм ПК України. Податкові накладні є засобом фіксації здійснено господарської операції між платниками податків, вказують на дійсність проведених торгових операцій, на те, що суми визначені як оплата за товар сплачені, вказують на сплату ПДВ.

З наявних в матеріалах справи податкових накладних можливо встановити за який період такі накладні виписані, їх порядкові номери, суми сплаченого ПДВ.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Згідно п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Колегія суддів зазначає, що наявні податкові накладні, вірне їх складання, дає позивачу право на віднесення сум податку до складу податкового кредиту, тому висновки податкового органу на відсутність такого права є безпідставним. Пологівська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області не ставить під сумнів реальність господарських здійснених ФОП ОСОБА_1 з своїми контрагентами на протязі 01.01.2011 року - 31.12.2013 року.

Відповідно до п.1.3, 1,5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою Національного банку України №492 від 12.11.2003 року, фізичні особи мають право відкривати рахунки для здійснення підприємницької, незалежної професійної діяльності та для власних потреб. За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

При зарахуванні коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 зазначалось «внесення виручки готівкою» у якості позначки призначення платежу, що з огляду на регулюючу норму, є правом фізичної особи. Вказувати або не вказувати призначення платежу при зарахуванні коштів на рахунок, або формулювання цього призначення є виключно правом особи, яка здійснює зарахування таких коштів на відповідний рахунок.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Податкове повідомлення-рішення від 03.07.2014 № про застосування сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на суму 1 грн., є неправомірними з огляду на відсутність порушення з боку ФОП ОСОБА_1, порядок проведення розрахунків, зарахування коштів ним дотримано.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі № 808/4654/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук