Справа № 2а/0870/4604/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/28111/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 по справі № 2а-0870/4604/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Муліно"

до Запорізької митниці

про скасування податкового повідомлення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року Товариством до суду заявлений позов про скасування податкового повідомлення Запорізької митниці від 22.04.2011 № 24, визнання незаконним нарахування до сплати 69991,94 грн. податкового зобов'язання і штрафних санкцій, що підлягають сплаті до бюджету з податку на додану вартість (ПДВ) 13 998,33 грн., у тому числі 11198,66 грн. за основним платежем та 2 799,67 грн., про визнання незаконною зміну класифікації на підставі вантажної митної декларації від 03.12.2008 №112000002/2008/17479 та про скасування акту невиїзної документальної перевірки стану дотримання законодавства України з питань митної справи позивачем від 31.03.2011 №н/4/11/112000014/.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено частково, скасовано податкове повідомлення рішення Запорізької митниці від 22.04.2011 №24; визнано незаконним нарахування до сплати позивачу 69 991,94 грн. податкового зобов'язання і штрафних санкцій, що підлягають сплаті до бюджету з ПДВ у сумі 13998,33 грн., у тому числі 11198,66 грн. за основним платежем та 2799,67 грн. штрафні санкції, відповідно до податкового повідомлення рішення форми від 22.04.2011 №24; визнано незаконною заміну 31.03.2011 року класифікації на підставі вантажної митної декларації №112000002/2008/17479 від 03.12.2008 та інших необхідних документів обладнання для борошномельної промисловості з коду 8437.80.00.90 згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 0%) на код 7309.00.90.00 УКТ ЗЕД зі ставкою мита 7% для силосів металевих для твердих речовин місткістю понад 300 л. на код 8422.30.00.99 УКТ ЗЕД зі ставкою мита 2% для пакувальної машини в товарній позиції на код 7309.00.90.00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 7%) компонента обладнання, який надає йому основних ознак; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фахівцями контролюючого органу проведена невиїзна документальна перевірка відповідача щодо стану дотримання законодавства України з питань митної справи, за підсумками якої складено акт від 31.03.2011 №н/4/11/112000014/.

У ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем Закону України від 05.04.2001 № 2371-III "Про митний тариф України" та Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість", яке з позиції митного органу полягає у проведенні позивачем митного оформлення товару за кодом 8437.80.00.90 згідно з УКТЗЕД, на підставі вантажної митної декларації (далі - ВМД від 03.12.2008 №112000002/2008/17479 та інших доданих до неї документів, проте вказаний товар не відповідав заявленому коду, що призвело до безпідставного застосування пільг по сплаті ПДВ та відповідно призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ.

На підставі акта перевірки Київська регіональна митниця прийняла оспорюване податкове повідомлення.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД поданих позивачем були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України.

Скасовуючи податкове повідомлення митниці, суди правильно виходили з того, що відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону №168/97ВР платники податку, які імпортують товари на митну територію України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належного до сплати) митними органами.

А відповідно до п. 35 ст. 1 Митного кодексу України визначено, що пропуск товарів і транспортних засобів через митний кордон України - це дозвіл митного органу на переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення після проведення митних процедур, пов'язаних відповідно до пункту 19 тієї самої статті зі здійсненням митного контролю за переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України, митного оформлення цих товарів і транспортних засобів, а також із справлянням передбачених законом податків і зборів.

Згідно ст. 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, є виключною компетенцією митних органів.

Таким чином, якщо митні органи, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з відомостями щодо звільнення позивача від сплати ПДВ, чи з кодом товарної номенклатури, зазначеної імпортером, то відповідно в подальшому Митниця не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду товарної номенклатури, зокрема, з посиланням на результати перевірки, яка, крім того, була проведена на підставі лише тих документів, які були подані позивачем під час митного оформлення товару.

Як вірно встановлено судами, під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД, у яких зазначено текстовий опис товару та код класифікаційного групування УКТ ЗЕД, були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД, що підтверджується завершеним митним оформленням та пропуском товару через митний кордон України.

Безпідставним є також і посилання відповідача на ст. 69 Митного кодексу України, оскільки з аналізу вказаної норми вбачається, що митний контроль після завершення митного оформлення можливий лише за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів через митний кордон України допущено порушення законодавства України, однак, в такому разі митний орган має довести (надати докази) подання позивачем неповної, недостовірної, неправдивої інформації митним органам при декларуванні товару, а отже і те, що методологічна помилка при класифікації імпортованих товарів була наслідком протиправних дій саме позивача. Всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем таких доказів надано не було.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскарженого податкового повідомлення.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Запорізької митниці відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17.08.2011 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2012 по справі № 2а-0870/4604/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко