Справа № 806/1512/15
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м.Житомир справа № 806/1512/15

час прийняття: 13 год. 00 хв. категорія 3.7.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Слісарчук Б.Я.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тягунової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, Управління МВС України у Вінницькій облаті про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у наданні ОСОБА_1, дозволу на зняття з обліку в органах Державтоінспекції автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3 який зареєстрований за ним як власником, та перебуває на обліку в Вінницькому ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, свідоцтво про реєстрацію т/з Серія НОМЕР_2 від 09.10.2014 року;

- зобов'язати Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації надати дозвіл на зняття з обліку в органах ДАІ УМВС України у Вінницькій області та відчуження автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3, який зареєстрований за ним як власником, та перебуває на обліку в Вінницькому ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, свідоцтво про реєстрацію т/з Серія НОМЕР_2 від 09.10.2014 року;

- визнати протиправними дії ДАІ УМВС України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3, який зареєстрований за ОСОБА_1, як власником;

- зобов'язати ДАІ УМВС України у Вінницькій області переоформити реєстраційні документи на легковий автомобіль марки «VOLKSWAGENPassat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3;

- видати ОСОБА_1 свідоцтво про реєстрації транспортного засобу на легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3 без зазначення «Гуманітарна допомога, продаж, передача і дарування іншій особі заборонено» та інших приміток, які б обмежували реалізацію права власності на автомобіль без сплати митних платежів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що його діду, ОСОБА_5 як інваліду 2 групи, було видано автомобіль марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3 у якості гуманітарної допомоги. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Рішенням суду, яке набрало законної сили, зобов"язано Головне управління праці та соціального захисту населення надати дозвіл на перереєстрацію автомобіля типу «VW PAS («VOLKSWAGEN PASSAT» тип транспортного засобу - легковий седан - В) і НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, в органах МРЕО з ОСОБА_5 на його онука ОСОБА_1. У лютому 2015 року позивач звернувся із заявами до відповідачів про видачу свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу відповідно до вищевказаного рішення суду, без зазначення приміток, які б обмежували реалізацію права власності на автомобіль та просив надати дозвіл на зняття з обліку такого автомобіля. Відповідачами відмовлено позивачу у задоволенні його заяв. Вважає такі дії відповідачів неправомірними та такими, що суперечать Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженому Постановою КМУ №999 від 08.09.1997 року, який діяв на момент ввезення автомобіля, а також чинної на даний час Постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у зв"язку з їх безпідставністю.

Представник відповідача Управління МВС України у Вінницькій області в судове засідання не з"явився. Про розгляд справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивача та представника Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, як інвалід II групи Великої Вітчизняної Війни, відповідно із висновком обласної медико - соціальної експертної комісії та протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України був забезпечений як гуманітарною допомогою автомобілем марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3, який був йому подарований громадянкою Німеччини ОСОБА_7.

Наказом головного управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації від 28.07.2006 року № 137 даний автомобіль виданий інваліду війни 2 групи ОСОБА_5 (а.с.12).

Автомобіль був зареєстрований 03.08.2006 року в Чуднівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Житомирській області та видано на ім"я ОСОБА_5 свідоцтво про державну реєстр транспортного засобу Серія НОМЕР_4 з наданням права керування автомобілем онуку - ОСОБА_1 (а.с.13).

Таким чином, згідно вказаного свідоцтва, гр. ОСОБА_5 являвся власником транспортного засобу. Однак у вищевказаному свідоцтві зазначено, що відчуження транспортного засобу заборонено.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Судом встановлено, що рішенню Любарського районного суду Житомирської області від 27 березня 2009 року зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту населення надати дозвіл на перереєстрацію автомобіля типу «VW PAS («VOLKSWAGEN PASSAT» тип транспортного засобу - легковий седан-В) і НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, в органах МРЕО з ОСОБА_5 на його онука ОСОБА_1 (а.с.15). Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання судового рішення наказом Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації від 22.05.2014 року №53 надано дозвіл на переоформлення гуманітарного автомобіля «VW PASSAT», 1999 року випуску, виданий ОСОБА_5, що проживав за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на онука ОСОБА_1, який проживав разом з інвалідом і його обслуговував (а.с.16).

Згідно довідки від 26.05.2014 року № 2141/02 даний автомобіль позивачу виданий без права продажу, дарування і передачі іншій особі (а.с.17).

Встановлено, що 23 лютого 2015 року позивач звернувся до Управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області з проханням здійснити перереєстрацію автомобіля марки «VOLKSWAGEN Passat», 1999 року випуску, № кузова НОМЕР_1, об'єм двигуна 1781 см3 та видати відповідне свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу відповідно до рішення Любарського районного суду Житомирської області від 27.03.2009 року без зазначення в графі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Особливі відмітки" - Гуманітарна допомога: продаж, передача і дарування іншій особі заборонено" та інших приміток, як б обмежували реалізацію права власності на автомобіль (а.с.22-23).

Листом Управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області № 9/В-70 від 16.03.2015 року позивача повідомлено, що порушене ним питання розглядається та вирішується виключно Департаментом праці та соціального захисту населення (а.с.24).

У лютому 2015 року позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на зняття з обліку вищевказаного автомобіля (а.с.20).

Листом Департаменту від 12.03.2015 року за вих. №1188/11-4 відмовлено позивачу у видачі дозволу на зняття з обліку та відчуження автомобіля, визнаного як гуманітарна допомога на підставі пункту 41 постанови Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" (а.с.21).

Досліджуючи спірні правовідносини, судом встановлено наступне.

Порядок 1997 року був затверджений у зв'язку з прийняттям Законів України від 22 грудня 1995 року № 488 "Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»" та від 6 червня 1996 року № 230 "Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»", з метою впорядкування забезпечення автомобілями різних категорій інвалідів та спрямований на захист інтересів інвалідів.

Згідно з пунктом 37 Порядку 1997 року (в редакції, чинній на час надання ОСОБА_5 спірного автомобіля), після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Частиною четвертою статті 4 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Таким чином, питання про вилучення після смерті інваліда в його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, має вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому автомобіль надавався як гуманітарна допомога.

Таким нормативно-правовим актом є Постанова КМУ від 19.07.2006, № 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", відповідно до пункту 41 якого за бажанням інвалідів головні управління соціального захисту можуть забезпечувати їх автомобілями, ввезеними в Україну і визнаними в установленому порядку гуманітарною допомогою, без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Автомобілями, отриманими головними управліннями як гуманітарна допомога, інваліди (за їх бажанням або за бажанням законних представників недієздатних інвалідів), діти-інваліди (за бажанням їх законних представників), які перебувають на обліку в головних управліннях соціального захисту та управліннях виконавчої дирекції, забезпечуються безоплатно в порядку черговості.

Автомобіль, отриманий головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Згідно з пунктом 16 Порядку 2006 року, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Відповідно до абзацу 7 пункту 41 Порядку 2006 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Контроль за дотриманням зазначеного строку здійснюється головним управлінням соціального захисту чи управлінням виконавчої дирекції.

У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться відмітка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту, передачу права керування автомобілем члену сім'ї (у разі потреби), а також про заборону відчуження автомобіля (п.42 Порядку).

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що Департамент праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, відмовляючи у наданні дозволу на ОСОБА_1 на зняття з обліку в органах Державтоінспекції автомобіля, який ввезений та зареєстрований як гуманітарна допомога, діяв в межах та на підставі діючого законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ДАІ УМВС України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку спірного автомобіля та зобов'язання відповідача переоформити реєстраційні документи на такий автомобіль, без зазначення в особливих відмітках обмеження, то вказаний суб"єкт владних повноважень не наділений такими функціями, а відтак позовні вимоги в даній частині є безпідставними.

У відповідачів відсутні правові підстави для видачі позивачу свідоцтва про реєстрацію спірного транспортного засобу, без зазначення приміток, які б обмежували реалізацію права власності на автомобіль та надання дозволу на зняття з обліку вищевказаного автомобіля.

З наведених вище підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 29 травня 2015 р.