Справа № 810/79/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/79/15 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г. Ю.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

представника позивача Коновал Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Трістар-Торг" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ПП "Трістар-Торг" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про:

- визнання протиправними дій щодо проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг", за результатами якої складено податкову інформацію "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.";

- визнання протиправними дій щодо формування висновків у резолютивній частині податкової інформації "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.", якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.;

- визнання протиправними дій щодо внесення змін до АІС "Податковий блок" підсистеми "Автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" на підставі податкової інформації "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.";

- зобов'язання відповідача внести відповідні зміни до АІС "Податковий блок" підсистеми "Автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" шляхом вилучення інформації, внесеної на підставі Податкової інформації "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.".

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що з'явилась, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до документа без назви від 09.10.2014 р. № 54/7/26-57-22-01-20, оформленого відповідачем, зустрічна звірка не проведена у зв'язку з тим, що стан платника - « 9» (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням) (а. с. 151 - 162).

На цій підставі відповідач вніс до автоматизованих систем інформацію про непідтвердження податкових зобов'язань позивача на суму 6032729, 00 грн. та податкового кредиту на суму 4526324, 00 грн., зазначивши про відсутність факту придбання товарів позивачем у контрагентів - постачальників.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

В постанові від 09.12.2014 р. у справі № 21-511а14 Верховний Суд України висловив позицію, що включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла такого правового висновку: для інформаційно - аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

У відповідності до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно п. 73.5 ст. 73 ПК України органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зустрічна звірка є формою податкового контролю, результатом якого, за умови її проведення, є отримання аналітичної інформації, що, в поєднанні з висновком ВС України, висловленим у справі № 21-511а14, є підставою для відображення такої інформації в автоматизованих системах податкового органу.

Натомість, порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1232 (далі - Порядок № 1232), визначено (пунктами 3, 4), згідно яких з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена органом державної податкової служби (ініціатором) самостійно у разі, коли суб'єкт господарювання перебуває на обліку в тому ж органі державної податкової служби, в якому перебуває платник податків, або в межах одного населеного пункту.

Орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що при проведенні зустрічної звірки об'єктом перевірки завжди є контрагент певного платника податку щодо якого розпочата процедура перевірки, але не платник податку як самостійний об'єкт податкового контролю.

Саме з огляду на це законодавцем не надано зустрічній звірці статусу перевірки.

Суть зустрічної звірки зводиться до отримання максимальної інформації про контрагента платника податку, що перевіряється.

Даний висновок колегії суддів узгоджується з п. п. 72.1.5 п. 72.1 ст. 72 ПК України, у відповідності до якого для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Стаття 73 ПК України (містить в собі п. 73.5, що стосується зустрічної звірки) регулює порядок отримання податкової інформації контролюючими органами.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зауважує, що проведенню зустрічної звірки передують наступні етапи:

1. ініціювання податковим органом (далі - Ініціатор) проведення перевірки платника податку (види перевірок згідно ст. 75 ПК України: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні), фактичні);

2. встановлення в процесі перевірки існування взаємовідносин платника податків з певними контрагентами;

3. встановлення місця податкового обліку щодо контрагента платника податку;

4. надіслання до податкового органу (далі - Виконавець) за місцем встановленого податкового обліку контрагента платника податку запиту із зазначенням даних, які підлягають співставленню (якщо за місцем податкового обліку контрагент також підконтрольний Ініціатору, то потреба у надісланні запиту зникає);

5. отримання Виконавцем запиту та збір інформації по взаємовідносинам підконтрольного йому платника податку (контрагента) з платником податку, що перевіряється Ініціатором;

В подальшому, при наявності такої інформації проводиться, власне, співставлення (звірка) Виконавцем даних Ініціатора з даними Виконавця (наявних у Виконавця або витребуваних у контрагента у відповідності до Порядку № 1232) та надіслання Ініціатору довідки про результати встановлення відповідності даних Виконавця даним, наявним у Ініціатора (довідка про проведення зустрічної звірки).

Як встановлено колегією суддів, за матеріалами даної справи відповідач інформації по взаємовідносинам підконтрольного йому платника податку (контрагента) з платником податку, що перевіряється Ініціатором, не отримав, обґрунтовуючи це відсутністю позивача за місцезнаходженням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача про те, що зустрічна звірка ним не проводилась, знайшли своє відображення в матеріалах справи.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що коригування податкової інформації у внутрішніх електронних базах відповідача здійснено без проведення податкового контролю, з огляду на що таке коригування є протиправним, а позовні вимоги в частині визнання протиправними дій по внесенню змін до автоматизованої системи та зобов'язання відновити інформацію підлягають задоволенню.

Натомість, в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення зустрічної звірки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для їх задоволення, зважаючи на те, що зустрічна звірка, на чому також наголошує відповідач в апеляційній скарзі, не проводилась.

Крім того, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправними дій щодо формування податковим органом висновків у податковій інформації про нереальність здійснення господарських операцій позивачем з платниками податків за вказаний період з огляду на те, що висновки податкового органу не створюють для позивача жодних правових наслідків і є відображенням бачення посадовими особами відповідача ситуації щодо господарських відносин позивача в розрізі спірних правовідносин.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що жодних змін до облікової картки позивача не вносив, оскільки жодних рішень не приймав, що підтверджується матеріалами справи.

В свою чергу, не є предметом спору у даній справі внесення змін в облікову картку платника податку.

Натомість, в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач належних доказів (в розрізі попередніх показників АІС з відомостям, наявними в системі до 09.10.2014 р. щодо позивача) не надав, висловивши в апеляційній скарзі позицію, що інформаційно - аналітичне забезпечення податкового органу є способом здійснення контролю за платником податків, а тому податкова інформація може зберігатися та опрацьовуватись в інформаційних базах податкового органу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що визнання протиправними дій по коригування показників податкової звітності у внутрішніх системах податкового органу та зобов'язання податкового органу виключити внесені зміни здійснено судом першої інстанції правомірно з огляду на безпідставність внесення таких змін та недоведеність податковим органом протилежного.

Натомість, висновки суду першої інстанції про визнання протиправними дій по проведенню зустрічної звірки та викладенню висновків у податковій інформації є передчасними, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

У відповідності до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Трістар-Торг" до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг", за результатами якої складено податкову інформацію "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р." та дій Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо формування висновків у резолютивній частині податкової інформації "Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р.", якими встановлено нереальність здійснення господарських операцій ПП "Трістар-Торг" () з платниками податків за період з 01.03.2014 р. по 30.06.2014 р., з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р. скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою позовні вимоги приватного підприємства "Трістар-Торг" залишити без задоволення.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства "Трістар-Торг" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 36 грн. 54 коп. (тридцять шість гривень 54 копійки).

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська
(Повний текст постанови виготовлено 21.05.2015 р.)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.