Справа № 552/1932/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 р. Справа № 552/1932/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві на постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2015р. по справі № 552/1932/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві

про визнання дій неправомірними,зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_2, звернулася до Київського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом, в якому просила: визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави в частині не включення для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення та зобов'язати нарахувати пенсію з 19.02.2009 року на основі виплат, на які відповідно законодавства нараховувались внески на державне соціальне страхування, в тому числі і на суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2015 року по справі № 552/1932/15-а позов задоволений частково. Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави в частині відмови перерахунку пенсії ОСОБА_2 за період з 03.04.2015 року з урахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Київського району м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 03.04.2015 року з заробітної плати з врахуванням індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на які було нараховано та з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та здійснити відповідні виплати. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2015 року по справі № 552/1932/15-а та постановити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Справа розглядається в порядку письмового провадження у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності та заслухавши суддю-доповідача колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 одержує пенсію як державний службовець. В розмір заробітної плати, з якої їй нарахована пенсія, не враховані інші нараховані та виплачені їй категорії виплат, з яких були нараховані та виплачені внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, як-то індексація заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

03.04.2015 року ОСОБА_2 звернулась до Управління ПФУ Київського району м. Полтави з заявою про проведення перерахунку пенсії та виплати відповідних коштів.

Відповідач в задоволенні її заяви відмовив.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено позивачці у призначенні пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на підставі довідок від 18.02.2009 року № 05-061/24 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) та № 05-061/25 про складові заробітної плати (надбавки та премії).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працювала в Державній податковій інспекції міста Полтави на посаді начальника відділу, після звільнення з займаної посади з 19.02.2009 року відповідачем Управлінням ПФУ Київського району м. Полтави їй призначена пенсія як державному службовцю.

При обчисленні розміру пенсії ОСОБА_2 як державного службовця відповідачем враховано загальний страховий стаж 37 років 01 місяць 14 днів, в тому числі стаж державної служби 14 років 07 місяців 18 днів.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії визначений відповідачем в розмірі 3 503,70 грн. на підставі довідок від 18.02.2009 року № 05-061/24 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) та № 05-061/25 про складові заробітної плати (надбавки та премії).

Зі змісту з довідки про складові заробітної плати, виданої на ім'я позивача вбачається, що до заробітної плати ОСОБА_2 входили такі виплати, як індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на момент призначення позивачці пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну службу»). В ст. 33 даного Закону встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 даного Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

В ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовані види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Згідно ч. 1 ст. 66 даного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Як визначено ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за змістом наведених норм слідує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постанові від 04.03.2014 року у справі № 21-3а14.

Відповідно ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України «Про державну службу», який щодо спірних правовідносин є загальним.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, відповідачем безпідставно не включено для розрахунку пенсії позивачки матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові потреби і індексацію з моменту її звернення із відповідною заявою про перерахунок пенсії та надання уточнюючих довідок.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на час призначення пенсії позивачці, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності 01.04.2014 року, внесені зміни до Закону України «Про державну службу». Так, відповідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 % суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з 01.04.2014 року положення ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо призначення пенсії державним службовцям у розмірі 90 % заробітної плати втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні». Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій державним службовцям регулює ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змін не зазнали.

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення дати, з якої позивачці необхідно провести перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 03.04.2015 року звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії відповідно до довідок від 18.02.2009 року № 05-061/24 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) та № 05-061/25 про складові заробітної плати (надбавки та премії). Таким чином, перерахунок її пенсії за зазначеною довідкою необхідно провести з 01.04.2015 року.

Суд першої інстанції не врахував зазначених приписів норм матеріального права, що призвело до необґрунтованого зобов'язання відповідача здійснити позивачці перерахунок пенсії з 03.04.2015 року.

Також суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що позивачка пропустила строк звернення до суду відповідно ст. 99 КАС України, оскільки дізналася про порушення своїх прав після отримання довідок від 18.02.2009 року № 05-061/24 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) та № 05-061/25 про складові заробітної плати (надбавки та премії).

Колегія суддів зазначає, що положеннями ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, враховуючи дату звернення позивачки до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивачка просить суд захистити її права, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги за період з 19.02.2009 року по 09.10.2014 року підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України. В свою чергу у задоволенні позовних вимог за період з 09.10.2014 року по 31.03.2015 року. необхідно відмовити, оскільки підстави для перерахунку пенсії позивачки за цей період відсутні.

Судом першої інстанції не були враховані вищенаведені обставини, що призвело до частково неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що постанова Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2015 року по справі № 552/1932/15-а прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 14.04.2015р. по справі № 552/1932/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якоюпозовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м.Полтаві про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави в частині не включення для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Зобов'язати нарахувати ОСОБА_2 пенсію з 19.02.2009 року на основі виплат, на які відповідно законодавства нараховувались внески на державне соціальне страхування, в тому числі і на суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення з 01.04.2015 року, з урахуванням виплачених сумм згідно довідок від 18.02.2009 року № 05-061/24 про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) та № 05-061/25 про складові заробітної плати (надбавки та премії).

Позовні вимоги за період з 19.02.2009 року по 09.10.2014 року ? залишити без розгляду.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ? відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Водолажська Н.С.