Справа № 398/5757/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" травня 2015 р. м. Київ К/800/33204/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2013 року позов задоволено: визнано неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі у призначенні позивачу пенсії за віком; зобов`язано Управління пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі призначити, нарахувати та виплачувати позивачу з 01 липня 2013 року пенсію за віком, як дружині військовослужбовця, яка не взяла повторний шлюб, і який помер внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в позові.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій просила скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
В запереченнях відповідач просив залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Судами встановлено, що позивач не перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Олександрія та Олександрійському районі як пенсіонер. Її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 був призваний на спеціальні збори у військову частину № НОМЕР_1 та знаходився там з 02 серпня 1986 року по 18 вересня 1986 року згідно даних журналу обліку військовозобов`язаних, які повернулися із спеціальних зборів по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, внесених відповідно довідки Олександрійського військового комісаріату № 1/900 від 15 травня 2013 року.
Відповідно до експертного висновку Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті за № 278 від 14 травня 2013 року захворювання, що призвело смерті чоловіка позивача, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
11 липня 2013 року відповідачем прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні заявленої пенсії.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач заявила цей позов.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з приписів п. 3 абзацу п`ятого Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та поняття і правового статусу військовослужбовців, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року.
Суд апеляційної інстанції дійшов іншого висновку, тому в позові відмовив.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.
Так, відповідно до п. 3 абзацу п`ять Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінки, - до 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.
За приписами ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Поняття та правовий статус військовослужбовців визначений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року із змінами, згідно якого військовослужбовці, - це громадяни України, які проходять військову службу у складі Збройних сил України та інших військ відповідно до Закону, а військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконанні робіт із забезпечення оборони держави.
Аналіз наведених норм права дає підстави вважати правильними висновки суду першої інстанції щодо віднесення осіб, призваних на військові збори, до військовослужбовців, а відтак його висновки ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.
За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції не узгоджується з вимогами чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2014 року скасувати та залишити в силі постанову Олександрівського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2013 року.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: