Справа № 2а-1552/11/2170
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року м. Київ К/9991/33808/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 у справі № 2а-1552/11/2170

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонрибгосп"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні

третя особа Чаплинська міжрайонна державна податкова інспекція Херсонської області

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство в судовому порядку оскаржило дії Державної податкової інспекції, які полягали у відмові надати позивачу статус платника фіксованого сільськогосподарського податку у 2011 році, а також просить зобов'язати відповідача видати довідку про підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2011 рік.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, дії Державної податкової інспекції щодо відмови Товариству статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2011 рік, зобов'язано Державну податкову інспекцію видати Товариству довідку про надання статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2011 рік.

Скориставшись своїм правом на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, в якій поставлено питання скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та у задоволенні позову відмовити. На обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить у задоволенні скарги відмовити через її необґрунтованість.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач, який до 2011 року був зареєстрований як платник фіксованого сільськогосподарського податку, 31.01.2011 подав до органу державної податкової служби податковий розрахунок фіксованого сільськогосподарського податку за 2011 рік та інші документи у відповідності до вимог Податкового кодексу України для підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку. Відповідач листом відмовив Товариству у реєстрації платником фіксованого сільськогосподарського податку на підставі того, що позивач на момент представлення документів для отримання статусу платника податку має податковий борг з фіксованого сільськогосподарського податку у сумі 125,1 тис. грн., що відповідно до п. 301.6 ст. 301 Податкового кодексу України є підставою для відмови у реєстрації як платника вказаного податку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний адміністративний суд, виходив з того, що податковим органом всупереч приписів ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено наявність у позивача податкового боргу, а сума податкового боргу, наявність якої стала підставою для відмови у підтвердженні статусу позивача як платника фіксованого сільськогосподарського податку, була спростована судовим рішенням у іншій справі.

Порядок набуття та підтвердження статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку встановлено ст. 308 Податкового кодексу України. Зокрема, для набуття або підтвердження статусу платника цього податку особа має подати відомості (довідку) про земельні ділянки із зазначенням кожного документа, який встановлює право власності/користування кожною земельною ділянкою.

Відповідно до абз. "б" пп. 308.6.2 п. 308.6 ст. 308 Податкового кодексу України реєстрація сільськогосподарського товаровиробника платником ФСП скасовується, зокрема, за рішенням контролюючого органу у разі встановлення за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень ст. 301 гл. 2 р.цього Кодексу. При цьому такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування починаючи з наступного місяця після місяця, у якому було встановлено таке порушення.

Відповідно до п. 301.1 ст. 301 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків. Зокрема, не може бути зареєстрований як платник фіксованого сільськогосподарського податку суб'єкт господарювання, який на день подання документів для набуття статусу платника податку має податковий борг (недоїмку), за винятком безнадійного податкового боргу (недоїмки), який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пп. 301.6.3 п. 301.6 ст. 301 Податкового кодексу України).

Судами встановлено, що у справі № 13/237-АП-08 за позовом державного податкового органу до Товариства про стягнення з останнього податкового боргу з фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 125 093,39 грн., який обліковувався за позивачем станом на 31.03.2008, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011 було визнано протиправними дії держаного податкового органу щодо зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків, та відповідно безпідставними позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу з платника через недоведеність наявності такого податкового боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення (ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Судове рішення (постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2011) на час розгляду цієї справи набрало законної сили, а тому судами попередніх інстанцій згідно з правилами, встановленими ч. 2 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно не перевірялись обставини, які були встановлені судовими рішеннями у справі № 13/237-АП-08.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 01.08.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2012 у справі № 2а-1552/11/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко