Справа № 808/972/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 травня 2015 року (17 год. 15 хв.) Справа № 808/972/15 Провадження № м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді - Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мащенко Д.В.,

представників позивача - Івашка Є.О., Калашник В.М.,

представника відповідача - Крамаренка А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» про стягнення податкового боргу.

18.02.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» (далі - відповідач), в якому позивач просить: стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу з орендної плати за землю в розмірі 53555,98 грн., з рахунків відповідача.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю з юридичних осіб в загальному розмірі 53555,98 грн. Борг виник внаслідок самостійного визначення відповідачем у декларації сум зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб, а також за наслідками нарахування пені позивачем.

Ухвалою від 20.02.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 04.03.2015.

У судове засідання представники сторін не прибули.

Ухвалою від 04.03.2015 за клопотанням представника позивача провадження у справі було зупинено до 01.04.2015.

Ухвалою від 01.04.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 01.04.2015.

У судове засідання представники сторін не прибули.

01.04.2015 від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач, у зв'язку із частковою сплатою відповідачем суми боргу, просить стягнути з відповідача 16555,98 грн. податкового боргу з орендної плати за землю.

Ухвалою від 01.04.2015 за клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено до 22.04.2015.

Ухвалою від 22.04.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 22.04.2015.

У судове засідання представники сторін не прибули.

Ухвалою від 22.04.2015 за клопотанням відповідача, погодженим представником позивача, провадження у справі було зупинено до 07.05.2015.

Ухвалою від 07.05.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначено на 07.05.2015.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.05.2015 та до 18.05.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з орендної плати за землю з юридичних осіб в загальному розмірі 16555,98 грн. Зазначив, що у зв'язку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням позивачем була сформована податкова вимога №878-25 на суму 18384,00 грн. Пояснив, що податкова вимога була отримана 06.10.2014 представником відповідача юристом відповідача ОСОБА_4, разом із податковою вимогою був отриманий Акт опису майна в податкову заставу, на якому ОСОБА_4 було поставлено підпис та прізвище. Зазначив, що у податковій вимозі помилково було не зазначено посаду, прізвище та ініціали отримувача. Оскільки податкова вимога була отримана представником відповідача, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що на прохання головного бухгалтера відповідача юрисконсульт ОСОБА_4 мала отримати лист від позивача. Зазначив, що податкову вимогу №878-25 вона не отримувала, оскільки не була наділена такими повноваженнями. Зазначив, що юрисконсульт ОСОБА_4 не є посадовою особою відповідача, відповідно до Уставу відповідача та представником відповідача, в розумінні ст. 19 Податкового кодексу України, а тому не наділена правом на отримання податкової вимоги, складеної на адресу відповідача. Зазначив, що юрисконсульт ОСОБА_4 має довіреність, згідно якої вона уповноважена виконувати представницькі функції відповідача в судах, та з обмеженими повноваженнями. За змістом довіреності, ОСОБА_4 не може представляти відповідача в органах ДПІ та отримувати там документи. Крім того, позивач не перевіряв документи, які посвідчують особу та повноваження особи, якій за їх твердженням, було вручено податкову вимогу. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 зазначила, що працює у відповідача юрисконсультом. Зазначила, що податкова вимога їй не вручалася, а було вручено Акт опису майна, проте підстав на їх отримання не було. Пояснила, що передувала у приміщенні ДПІ для отримання податкових документів за дорученням головного бухгалтера. Зазначила що довіреності на отримання податкових документів у неї не було, а за наявною у неї довіреністю вона не має права отримувати документи від ДПІ. Зазначила, що ні довіреності ні паспорту посадові особи позивача не перевіряли. Пояснила, що дізналася про зміст податкової вимоги після отримання адміністративного позову 24.02.2015.

У судовому засіданні 18.05.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та показання свідка, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач 04.08.1995 зареєстрований в якості юридичної особи.

За результатами проведення господарської діяльності відповідачем була подана позивачу податкова декларація з плати за землю від 30.01.2014, відповідно до якої відповідачем самостійно були визначені податкові зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2014 рік:

- промислова зона в розмірі 180473,58 грн., з щомісячним платежем - 15039,47 грн. з січня по листопад 2014 року та за грудень 2014 року - 15039,41 грн.

- гуртожиток в розмірі 13351,12 грн., з щомісячним платежем - 1112,59 грн. з січня по листопад 2014 року та за грудень 2014 року - 1112,63 грн.

- склад гуртожитку в розмірі 2920,10 грн., з щомісячним платежем - 243,34 грн. з січня по листопад 2014 року та за грудень 2014 року - 243,36 грн.

Податковий борг з орендної плати виник у зв'язку з несплатою самостійно нарахованих податкових зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб на загальну суму 530126,01 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань з орендної плати за землю з юридичних осіб позивачем була нарахована відповідачу пеня у розмірі 429,97 грн.

Судом встановлено, що згідно довідки про податковий борг станом на 31.03.2015, відповідачем було частково погашено наявну заборгованість з орендної плати за землю з юридичних осіб, а саме сплачено суму у розмірі 37000,00 грн.

Отже, загальна сума боргу відповідача становить 53555,98 грн. - 37000,00 грн. = 16555,98 грн.

Вищезазначені суми грошових зобов'язань відповідачем не були сплачені.

03.10.2014 у зв'язку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням позивачем була сформована та направлена податкова вимога №878-25 на суму 18384,00 грн., яка згідно відмітки на корінці податкової вимоги була отримана 06.10.2014.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно п. 286.2 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зазначені строки нараховані податкові зобов'язання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв'язку з несплатою податкових зобов'язань позивачем було сформовано податкову вимогу №878-25 від 03.10.2014 на суму 18384,00 грн.

Судом встановлено, що вказана податкова вимога, згідно наявного підпису на корінці податкової вимоги була отримана 06.10.2014.

В податковій вимозі передбачені графи, що підлягають заповненню.

Суд зазначає, що в графі податкової вимоги «податкову вимогу отримав» мають бути зазначені посада, прізвище, ініціали та особистий підпис отримувача - посадової особи платника податків.

На корінці податкової вимоги №878-25 від 03.10.2014, складеної позивачем, наявний підпис та дата отримання податкової вимоги, проте відсутні дані про посаду, прізвище та ініціали отримувача.

Згідно пояснень позивача, зазначена податкова вимога була отримана 06.10.2014 представником відповідача юристом відповідача ОСОБА_4, разом із податковою вимогою був отриманий Акт опису майна в податкову заставу, на якому ОСОБА_4 було поставлено підпис та прізвище.

Судом досліджено Акт опису майна від 06.10.2014 №5 та встановлено, що його дійсно було отримано юристом ОСОБА_4 06.10.2014, про що свідчить власноруч зазначений підпис, прізвище, ініціали та дата.

Проте, суд зазначає, що зі змісту корінця податкової вимоги не можливо встановити особу, якою було отримано зазначену податкову вимогу та чи уповноважена ця особа на отримання податкової вимоги.

З наданих у судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що вона не отримувала податкової вимоги №878-25 від 03.10.2014 та не мала повноважень на її отримання. Зазначила, що нею було отримано лише Акт опису майна в податкову заставу від 06.10.2014 №5.

Слід зазначити, що в судовому засіданні представник позивача зазначив, що ОСОБА_4 при отриманні податкової вимоги не пред'являла документів що посвідчують її особу та не надавала довіреність на підтвердження повноважень на отримання податкової вимоги, а лише в усному порядку зазначила, що є представником підприємства.

За приписами п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України орган державної податкової служби надсилає (вручає) податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Отже, податкова вимога вважається врученою, якщо її передано посадовій особі платника податків під розписку.

За приписами п. 19.2 ст. 19 Податкового кодексу України представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов'язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до положень п. 11.1 Уставу відповідача посадовими особами органів Товариства - фізичні особи - голова та члени наглядової ради, правління та ревізійної комісії Товариства.

Згідно п. 9.62 Уставу голова правління вправі без довіреності діяти від імені Товариства згідно статуту та чинного законодавства.

Згідно п. 9.63 Уставу голова правління організовує роботу правління, скликає засідання правління, забезпечує ведення протоколів засідань.

Голова правління вправі без довіреності діяти від імені Товариства, відповідно до рішень правління, в тому числі представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини від імені Товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові для виконання всіма працівниками товариства.

Таким чином, без доручення (довіреності) представляти відповідача має право тільки голова правління відповідача.

Крім того, судом досліджено довіреність №2 від 06.01.2014, складену відповідачем на юрисконсульта ОСОБА_4, строком дії 1 рік, відповідно до якої юрисконсульт ОСОБА_4 уповноважена виконувати представницькі функції відповідача в судах, та з обмеженими повноваженнями. За змістом довіреності, ОСОБА_4 не може представляти відповідача в органах ДПІ та отримувати документи.

Отже, юрисконсульт відповідача ОСОБА_4 не є посадовою особою відповідача, відповідно до Уставу відповідача та представником відповідача, в розумінні ст. 19 Податкового кодексу України, а тому не наділена правом на отримання податкової вимоги, складеної на адресу відповідача.

Оскільки, податкова вимога №878-25 від 03.10.2014 не була вручена посадовій особі відповідача, то вона ввжається такою, що не вручена.

З наведених підстав, податкова вимога №878-25 від 03.10.2014 станом на час розгляду справи не вручена посадовій особі відповідача, тому суд доходить висновку, що у позивача відсутні підстави для звернення із позовом про стягнення податкового боргу з орендної плати за землю у розмірі 16555,98 грн., оскільки таке звернення є передчасним.

На підставі вищезазначеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, як таких, що є передчасними, а тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Публічного акціонерного товариства «Завод будівельно-опоряджувальних машин» про стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль