Справа № 126/3084/13-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 126/3084/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Хмель Р.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

14 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року позов ОСОБА_1 , до управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 , строк звернення до адміністративного суду.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі, оформлені протоколом комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій № 24 від 13.11.2012 року щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 15 лютого по 15 березня 1988 року.

Зобов`язано управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з часу звернення за такою.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

Представник апелянта в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився . Про причини своєї неявки суд не повідомив .

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні -не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково а постанову суду першої інстанції змінити виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи, звертаючись до суду та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що він працюючи водієм в Бершадському АТП-10567 у відповідності із розпорядженням Вінницького державного виробничого об`єднання автомобільного транспорту та наказу директора Бершадського АТП-10567 № 8 від 8 лютого 1988 року з групою водіїв був направлений на роботу в Іванківське ДСУ-39 яке знаходиться в 30-кілометровій зоні відчуження для здійснення перевезень вантажів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС терміном з 15 лютого до 15 березня 1988 року.

Прибувши у відрядження з 15 лютого 1988 року він виконував роботу по перевезенню дорожніх будівельних матеріалів із кар`єру "Бехи" на будівництво дороги Славутич-Чорнобиль, ділянка якої знаходиться між населеними пунктами м.Чорнобиль- с.Лелев Чорнобильського району Київської області в тридцяти кілометровій зоні відчуження. Також перебуваючи у даному відрядженні, йому доводилось на протязі двох днів здійснювати ремонт ходової частини та агрегатів трансмісії автомобіля на якому здійснював перевезення вантажів. Здійснення перевезень вантажів здійснювалось у період із 15 лютого до 15 березня 1988 року включно. Під час виконання роботи в зоні відчуження у вказаний період йому було видано пропуск, в якому було вказано місце проживання, адже вони проживали в приміщені дитячого садочка "Пролісок", який знаходився в центрі с. Іванків Чорнобильського району. В подальшому 11 лютого 1990 року йому було видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС серії НОМЕР_1 , категорія 3.

У відповідності із абз.З ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії надаються із зниженням пенсійного віку на 5 років, для осіб які працювали в зоні відчуження не менше 30 календарних днів. Після досягнення відповідного віку, а саме 3 листопада 2012 року, він звернувся до Бершадського управління Пенсійного фонду України із питанням про оформлення відповідних документів для отримання пенсії на пільгових умовах. Однак у відповідності із протоколом № 24 від 13 листопада 2012 року йому було відмовлено в призначенні пенсії та згідно підрахунків встановлено період перебування в зоні відчуження на протязі 28 днів. Незважаючи на його пояснення про те, що 15 лютого 1988 року вони вже цілою бригадою виконували роботу по перевезенню вантажів в зоні відчуження, так як у відповідності із отриманим завданням прибули на місце відрядження заздалегідь до початку робочого дня, та виконували роботи до 15 березня включно і змогли отримати документи про закінчення відрядження тільки після закінчення робочого дня, членами комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням пенсій в Бершадському районному управлінні Пенсійного фонду України також не було взято до уваги таку обставину, що 1988 рік був високосним, і лютий місяць 1988 року нараховував 29 днів, а відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення адміністративного позову та поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки на думку суду позивач дійсно перебував в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 30 календарних днів, а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Судова колегія апеляційної інстанції частково погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно- правовому спору , зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванняна 5років.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є періоди роботи в зоні відчуження, що підтверджені відповідними документами.

Перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Абзацом 7 підпункту ґ пункту 7 вказаного Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії відповідно Закону № 796-ХІІдля засвідчення особливого статусу особи додаються документи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено з матеріалів справи, позивач відповідно до копії посвідчення серії серії НОМЕР_1 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії.

Згідно з довідкою №5 від 1.10.1992 року Бершадського автотранспортного підприємства (копія а.с. 5) ОСОБА_1 відповідно до наказу директора Бершадського АТП-1067 № 8 від лютого 1988 року був направлений на роботу в 30-кілометрову зону Чорнобильської АЕС, де працював з 15 лютого по 15 березня 1988 року та отримав оплату у подвійному розмірі на підставі 23 шляхових листів. Аналогічні відомості про перебування позивача у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року у відрядженні в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, містить довідка № 117 від 26.04.2013 року видана Бершадсько - Теплицьким об`єднаним військовим комісаріатом (а.с.7).

У відповідності до копії наказу директора Бершадського АТП-10567 № 8 від 15.02.1988 року (а.с. 6), згідно з розпорядженням Вінницького державного виробничого об`єднання автотранспорту позивач, серед інших водіїв, командирований разом з автомобілем ЗШ-130 держномер 61-90 строком з 15 лютого по 15 березня 1988 року, відділ експлуатації зобов`язано видати їм командировочні посвідчення строком на один місяць.

Відповідно до розрахункових відомостей Бершадського АТП 10567 (а.с.11-12), вбачається, що ОСОБА_1 за листопад в подвійному розмірі за шляховими листами було оплачено 13 днів, а за березень - 15 днів, та встановлено, що за період з 15.02.1998 року по 15.03.1998 року, окрім безпосередніх поїздок вказаних у шляхових листах, позивач був залучений до ремонтних робіт, що відображено у 5 вертикальній графі із назвою "ремонт" та зазначено час простою в графі 6 "вимушений простій". Аналізуючи дані, відображені у даних відомостях можна зробити висновок, що окрім виконання своїх обов`язків в якості водія та здійснення виїздів вказаних у шляхових листах позивач перебуваючи у місці відрядження витрачав також час на ремонт автомобіля та мав години простою, оскільки, як встановлено з відомостей за березень 1988 року (а.с.11) ОСОБА_1 відпрацював 200 год., з яких 6 год. проводив ремонт, 2 год. вказано як вимушений простій, 6 год. підготовчі та 186 год. на лінії. За даний період на його ім`я було видано 15 шляхових листів та отримано 4, 32 крб. за ремонт і інші роботи, що відображено у відповідній графі відомості. При цьому у розрахунковій відомості за лютий 1988 року (а.с.12) вказано, що ОСОБА_1 , відпрацьовано 195 год., з яких 27- ремонтні роботи, 5 годин вимушеного простою, 5 - підготовчі та 158 год. проведено на ліні. За проведення ремонту та інших робіт за даний час йому було виплачено 19,44 крб., згідно даних вказаної відомості.

Отже, дослідивши в сукупності вищезазначені розрахункові відомості, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у зв`язку з тим що у лютому місяці 1988 року в порівнянні з березнем цього ж року ОСОБА_1 більше часу провів займаючись ремонтними роботами та менше часу на лінії, тому відповідно і шляхових листів було виписано за лютий менше ніж за березень. Однак, весь період відрядження він перебував в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за що отримував заробітну плату, що відображено у відомостях, інших письмових доказах, а відтак, перебування ОСОБА_1 , у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року у відрядженні в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС підтверджено .

Крім того, рішенням Бершадського районного суду Вінницької області №2-о-229/2009 від 03.12.2009 року , яке набрало законної сили встановлено факт того, що ОСОБА_1 , дійсно у період з 15.02.1988 року по 15.03.1988 року перебував у відрядженні в районі м. Чорнобиль та призначено пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Натомість, судова колегія апеляційної інстанції не критично ставиться до посилання суду першої інстанції на покази свідків як на належний та допустимий доказ , оскільки в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України покази свідків не можуть вважатись належними та допустимими доказами наявності у позивача спірних відпрацьованих днів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Що стосується поновлення судом першої інстанції ОСОБА_1 строку на звернення до суду, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бершадського районного суду Вінницької області 6 серпня 2013 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, а відтак, суд першої інстанції мав би ще на стадії відкриття провадження у справі винести ухвалу про залишення адміністративного позову поданого поза межами шестимісячного строку для звернення до суду, без розгляду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду з підстав: правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргуУправління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії змінити частині задоволення адміністративного позову поза шестимісячного строку звернення до суду .

Абзац четвертий постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року викласти наступним чином: " Зобов`язати управління Пенсійного Фонду України у Бершадському районі призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 07.08.2013 року по день при пинення права".

В решті постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.