Справа № 817/139/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року № 817/139/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Перчак С.В.,

представника позивача Курило С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Міндоходів у Львівській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

Головне управління Міндоходів у Львівській області звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просить:

- визнати дії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області по винесенню постанови від 25.12.14р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №45558178 в сумі 86,66 грн. неправомірними;

- визнати дії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області по винесенню постанови від 25.12.14р. про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45558178 в сумі 1360,00 грн. неправомірними;

- скасувати постанову управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 25.12.14р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 86,66 грн.;

- скасувати постанову управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 25.12.14р. про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що Головним управлінням Міндоходів у Львівській області добровільно виконано судове рішення до відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено відповідача. Відповідачем не вчинялись жодні дії по примусову виконанню виконавчого листа № 2 від 23.01.14., виданого Рівненським окружним адміністративним судом у справі № 2а/1770/1126/2012. Вказане свідчить про відсутність підстав для стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Ухвалою від 23.02.15р. Рівненський окружний адміністративний суд передав вказану адміністративну справу на Розгляд Львівського окружного адміністративного суду.

Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 18.03.15р. прийняв справу до свого провадження та призначив таку до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, зазначив, що оскаржувані постанови прийняті державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.11.14р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на підставі виконавчого листа по справі №2а/1770/1126/2012 виданого 23.01.14р. Рівненським окружним адміністративним судом відкрито виконавче провадження ВП №45558178 та надано боржнику строк для добровільного виконання.

Крім цього, держаним виконавцем скеровано позивачу вимогу про повідомлення щодо вжитих боржником - Головним управлінням Міндоходів у Львівській області заходів, спрямованих на виконання рішення суду та їх результат. Зокрема, надати докази перенесення черги ОСОБА_2 у списку працівників, що потребують покращення житлових умов на пільгових умовах, з тринадцятого на відповідне місце з урахуванням прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Головним управлінням ДФС у Львівській області (як правонаступником Головного управління Міндоходів у Львівській області) направлено відповідь на вищевказану вимогу, зі змісту якої слідує, що боржником самостійно виконано встановлені виконавчим листом по справі №2а/1770/1126/2012 вимоги, на підтвердження чого долучено контрольний список для покращення житлових умов працівників Головного управління ДФС у Львівській області, що перебувають на обліку у виконавчому комітеті Львівської міської ради.

З пояснень представника позивача судом встановлено, що вказане рішення Рівненського окружного адміністративного суду боржником виконано до відкриття виконавчого провадження №45558178. При цьому, про добровільне виконання судового рішення боржником повідомлено ОСОБА_2 - стягувача у виконавчому провадженні, ще в квітні 2014 року листом № 0-119/13-01-03-07/1 від 04.04.14р.

На підставі отриманої від боржника інформації про добровільне виконання судового рішення, старшим державним виконавцем 25.12.14р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/1770/1126/2012 від 23.01.14р. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Надаючи оцінку доводам позивача, відповідача та наявним у справі доказам суд керувався наступним:

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 27 Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1).

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються (ч. 3 ст. 27 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст. 41 Закону постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Суд, дослідивши матеріали виконавчого провадження, встановив, що державним виконавцем з часу відкриття виконавчого провадження - 24.11.14р. та до дня винесення постанови про стягнення виконавчого збору, постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанови про закінчення виконавчого провадження - 25.12.14р., не вчинялось жодних дій щодо виконання виконавчого документа, оскільки таке рішення на час відкриття виконавчого провадження вже було виконане.

Сплив строку, наданого для повідомлення про добровільне виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника та стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. Такі збори стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялись.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що відповідач, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не дотримався принципу верховенства права, вимог чинного законодавства та передбачених ст.2 КАС України принципів, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст.94 КАС України судовий збір зі сторін не стягується.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області щодо винесення постанов від 25.12.14р. ВП № 45558178 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 86,66 грн. та від 25.12.14р. ВП 45558178 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360 грн. - протиправними.

Скасувати постанови Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 25.12.14р. ВП № 45558178 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 86,66 грн. та від 25.12.14р. ВП 45558178 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360 грн.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.